Справа № 372/714/24
Провадження № 2-258/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`єва К.О.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання членом сім`ї військовослужбовця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання членом сім`ї військовослужбовця, в якому на обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_6 , позивач по справі. 01.10.1983 р. позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та отримала його прізвище ОСОБА_8 . Позивачка з своєю родиною та братом постійно, з листопада 1983 р., проживали однією сім`єю, вели спільне господарство в приватному будинку їхніх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючи з позивачкою, брат не був одруженим та не мав дітей. ІНФОРМАЦІЯ_4 брат позички ОСОБА_5 , призваний по мобілізації у відповідності до Указу Президента України на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 з 24.02.2022 р. був зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення старшим стрільцем стрілецького відділення. Цього ж дня між братом позивачки та військовою частиною був укладений контракт на проходження військової служби. З 24.02.2022 р. брат позивачки постійно перебував в даній частині на території Обухівського району Київської області. ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок мінно-вибухового поранення та попадання осколку в голову поблизу населеного пункту Спірне Донецької області ОСОБА_5 , загинув. Його похованням займалася позивачка його рідна сестра, так як в нього, крім неї нікого не було. В середині листопада 2022 р. позивачка звернулась до відповідача з заявою про виплату їй одноразовою грошової допомоги зв`язку зі смертю брата, але їй повідомили, що вона не є членом його родини, а тому не має права на її отримання, тим самим відповідач поставив під сумнів їхнє спільне проживання з братом. Брат постійно проживав з родиною позивачки більше сорока років, не мав ні дружини, ні дітей. Вів з ними спільне господарство. Підтвердженням спільного проживання є також те, що брат в контракті вказав адресу їхнього спільного проживання, а також зазначив особу, якій повідомити про загибель, також позивачку, що також свідчить про правомірність її звернення.

В зв`язку з цим, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 при захисті Батьківщини.

13.02.2024 р. ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.03.2024 р. ухвалою суду провадження у даній цивільній справі було закрито.

18.07.2024 р. постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15.03.2024 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

04.08.2024 р. ухвалою судді було прийнято дану справу до свого провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.10.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Кулініченко Г.В. позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові. Пояснив, що брат постійно проживав у сестри, позивачки по справі, він не був одруженим, в нього нікого не було. ІНФОРМАЦІЯ_5 він загинув, позивачка член його сім`ї. Просив суд визнати позивачку членом сім`ї загиблого та те, що вона була на його утриманні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позов підтримала, пояснила, що її брат постійно проживав з нею та утримував її. Вона займалася його похованням.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

В судовому засідання свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона сусідка позивачки з 2000 р. Вони з братом жили в одній хаті, своєї сім`ї у нього не було. Він проживав постійно до загибелі. Сестра його поховала, їй і похоронку принесли.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, вона сусідка позивачки. Вони всі проживали разом. Брат позивачки їздив на заробітки, утримував сестру.

Суд вислухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серій НОМЕР_2 від 30.11.1962 р. (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_6 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серій НОМЕР_3 від 28.02.1967 р. (а.с.6)

01.10.1983 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_8 , згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 01.10.1983 р. (а.с.7)

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено мобілізацію.

З витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №22 від 24.02.2022 р. вбачається, що з 24.02.2022 р. сержант ОСОБА_5 , старший стрілець стрілецького відділення, ВОС-100868А був прийнятий на посаду та зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , зарахований на всі види забезпечення з 24.02.2022 р. (а.с.11)

24.02.2022 р. між командиром ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , сержантом стрільцем-зенітчиком було укладено контракт на проходження громадянином України служби у військовому резерві Збройних сил України, строком на 3 роки, домашня адреса ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 (а.с.12-13)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 загинув в населеному пункті Спірне Донецької області під час бойових дій, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №1458 ІНЕ від 11.07.2022 р. та довідкою про причину смерті від 11.07.2022 р. (а.с.14-15)

09.07.2022 р. тво начальника четвертого відділу Обухівського РТЦКтаСП капітан 3 рангу ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_2 про смерть її брата ОСОБА_5 (а.с.16)

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , 15.07.2022 р. Богуславський ВДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) зробив відповідний актовий запис №237 про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті с.Спірне Донецька область. (а.с.17)

В позовній заяві і в судовому засіданні позивачка зазначила, що вона займалася похованням брата, так як в нього, крім неї нікого не було.

Крім того в позовній заяві зазначено, що в середині листопада 2022 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про виплату їй одноразовою грошової допомоги зв`язку зі смертю брата, але їй повідомили, що вона не є членом його родини, а тому не має права на її отримання.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», сім`ям загиблих осіб, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За приписами ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Це відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду по справі №644/6274/16-ц.

В позові позивачка зазначила, що її брат постійно проживав з її родиною більше сорока років, не мав ні дружини, ні дітей.

Згідно довідки КП БМР «Богуславблагоустрій» №2341 від 10.11.2022 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживала разом зі своїм братом ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 до дня його смерті, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (св. про смерть НОМЕР_6 , актовий запис №237), вели спільне господарство. (а.с.18)

Як зазначено вище, підтвердженням спільного проживання позивачки та її брата є також те, що ОСОБА_5 в контракті вказав адресу їхнього спільного проживання, а також зазначив особу, якій повідомити про загибель також позивачку.

Згідно ч.2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.З Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові ВС від 17 квітня 2019 року у справі № 456/1258/17.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 передбачено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Із системного аналізу вищевикладеного можна дійти висновку, що суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. При цьому, судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних осіб, що відповідає положенням статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста . Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим же Законом визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25.12.2013р., одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган). Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові ВС від 28.02.2018 року у справі № 648/2868/15-ц.

Суд враховує викладене та те, що у позивача є законний інтерес щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю члена сім`ї рідного брата ОСОБА_5 . При цьому право і законний інтерес позивача на отримання вказаної допомоги не визнається відповідачем, а тому позивачем обраний такий спосіб захисту, який узгоджується із законодавством, а саме визнання права на отримання такої допомоги, відповідно до ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що позивачка та її загиблий брат ОСОБА_5 проживали однією сім`єю постійно, до його загибелі, сестра здійснювала його поховання. ОСОБА_5 матеріально утримував позивачку. Пояснення свідків послідовні і повністю узгоджуються з матеріалами справи, не викликають у суду сумніви, щодо їх правдивості.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачкою повністю доведено ті обставини на які вона посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273, 280-285, 315 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є членом сім`ї та такою що перебувала на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 24.01.2025 р.

Суддя Зінченко О.М.