Дата документу 28.01.2025
Справа № 334/715/25
Провадження № 2-о/334/82/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.

за участю секретаря Александровій А.С.

розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи в районі проведення бойових дій,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ковальов Д.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в районі проведення бойових дій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Часів Яр, Бахмутського району, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована наступним: 14 липня 2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Від шлюбу у заявниці та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30 квітня 2024 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув при виконанні військового обов`язку, пов`язаного із захистом Батьківщини поблизу міста Часів Яр, Бахмутського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням про загибель військовослужбовця № 723 від 25 серпня 2024 року. Крім того, факт загибелі ОСОБА_2 в умовах бойових дій на території, на якій введено воєнний стан, також підтверджується матеріалами службового розслідування за фактом загибелі ОСОБА_2 . Цими матеріалами також підтверджено, що після загибелі ОСОБА_2 його тіло не могло бути евакуйоване з місця виконання бойового завдання.

Заявниця позбавлена можливості зареєструвати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану смерть колишнього чоловіка, так як для цього потрібно лікарське свідоцтво про смерть або довідка фельдшера про смерть.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник не з`явилися просили суд розглядати справу за відсутності заявника та представника, вимоги викладені в заяві підтримали у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заперечень проти заяви не надав.

У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема п. 8, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Зазначеною нормою передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За вимогами частини 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (статті 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п.2.ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що 14 липня 2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Від шлюбу у заявниці та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області 16.03.2012 року.

30 квітня 2024 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув при виконанні військового обов`язку, пов`язаного із захистом Батьківщини поблизу міста Часів Яр, Бахмутського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням про загибель військовослужбовця № 723 від 25 серпня 2024 року. Крім того, факт загибелі ОСОБА_2 в умовах бойових дій на території, на якій введено воєнний стан, також підтверджується матеріалами службового розслідування за фактом загибелі ОСОБА_2 . Цими матеріалами також підтверджено, що після загибелі ОСОБА_2 його тіло не могло бути евакуйоване з місця виконання бойового завдання.

Як зазначав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, що «встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.

Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, відсутність медичних документів про смерть ОСОБА_2 позбавляє заявника, яка є його колишньою дружиною та матір`ю спільної дитини, можливості встановити факт його смерті.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті колишнього чоловіка має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть згідно з вимогами чинного законодавства України та вирішення питанні про прийняття спадщини сином.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Керуючись ст. ст.265-268, 317, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи в районі проведення бойових дій задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Часів Яр, Бахмутського району, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 січня 2025 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.