Справа № 525/894/24
Номер провадження 2/525/30/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2025 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

вирішив:

В липні 2024 року представник позивача провідний фахівець відділу розрахунків Департаменту врегулювання заборгованості та розрахунків ТОВ ''Газопостачальна Компанія ''Нафтогаз України'' адвокат Шелест М.Б. звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з березня 2021 року по листопад 2021 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 10763,17 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Даний об`єкт газифікації, належить відповідачу на праві власності відповідно до типового договору купівлі-продажу № 593 від 01.07.1983 року. Позивач звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, але ухвалою суду від 09.05.2024 скасовано судовий наказ. ТОВ ''Газопостачальна компанія ''Нафтогаз України'', як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та являється постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, який є однаковим для всіх побутових споживачів України. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальнихпослуг № 2500 від 30.09.2015 визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану споживачем або уповноваженою особою. Споживачем ОСОБА_1 постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від 15.09.2021. Разом з тим, відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 № 917 ТОВ ''Газопостачальна Компанія ''Нафтогаз України'' визначено постачальником ''останньої надії''. Постачальник ''останньої надії'' зобов`язаний протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. В порядку досудового врегулювання спору ТОВ ''Газопостачальна компанія ''Нафтогаз України'' направило відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ, однак борг не сплачено. Враховуючи вищезазначене представник позивача змушений звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх майнових прав.

20 серпня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач посилається на часткове визнання позовних вимог. Відповідач зазначив, що частково визнає заборгованість за квітень 2021 року в сумі 1544,80 грн. в зв`язку з тим, що дана сума була помилково сплачена ним на рахунок АТ ''Полтавагаз''. Позивачем безпідставно зроблені розрахунки з об`єму природного газу спожитого відповідачем в березні, квітні, вересні та жовтні 2021. Постачальник проводить нарахування вартості спожитого природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, але дані документи про обсяги використаного газу позивачем не надано. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за березень, вересень та жовтень 2021, за безпідставністю позовних вимог (а.с. 34).

Представник позивача ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав (а.с. 76, 79).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", , вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023 року (а.с. 10-11).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2023 року № 793-р, відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 15 Закону України "Про ринок природного газу" визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" постачальником "останньої надії" без проведення конкурсу.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку.

Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Відповідно до п. 3 Розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем", а саме п. 1.3 встановлено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

15 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_1 приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", що підтверджується копією заяви-приєднання за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС код, присвоєний Оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем 56ХМ26J03030063V (а.с. 18).

Об`єкт нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: село Матяшівка Миргородський район Полтавської області належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , на підставі типового договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 30.03.1991 року, укладеного між Колгоспом імені Енгельса Великобагачанського району Полтавської області, що діє на підставі статуту колгоспу в особі директора підприємства Жиленко І.В. та ОСОБА_1 , який проживає та працює в колгоспі Енгельса с. Матяшівка (а.с. 19-20).

Відповідно фінансового стану, де споживачем вказано ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , ЕІС код об`єкта газопостачання 56ХМ26J03030063V, борг за спожитий газ становить 10763,17 грн., починаючи з березня 2021 по листопад 2021 року (а.с. 15).

Таким чином, з врахуванням положень ст. 316-322 ЦК України, на момент виникнення спірних правовідносин відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я якого відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 .

Позивач ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звертався до Великобагачанського районнного суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали суду від 09.05.2024 по справі № 525/476/24 заяву боржника ОСОБА_1 від 08.05.2024 року про скасування судового наказу, задоволено. Судовий наказ від 11.04.2024 року по справі № 525/476/24, виданий Великобагачанським районним судом Полтавської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальність "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 10763,17 грн. та 302,80 грн. судового збору, скасовано (а.с. 12).

Відповідно до п. 2.1. Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єктів споживача в необхідних для останнього обсягах.

Відповідно до п. 4.3. Типового договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 4.6. Типового договору, при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. 7, ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові ВС від 26.09.2018 року у справі №750/12850/16-ц.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_1 умови Договору та своєї обов`язки, як споживача природного газу, виконує не належним чином, плату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, внаслідок чого у нього у належному йому житловому приміщенні утворилася заборгованість за період березня 2021 року по жовтень 2021 року в розмірі 10763,17 грн. (а.с. 15).

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" у наданому суду розрахунку заборгованості не було враховано проведену ним оплату за природний газ у квітні 2021 року на суму 2740,10 грн., у листопаді 2021 на року на суму 1200,00 грн., а також у листопаді 2021 року на суму 1615,90 грн., що підтверджено поданими квитанціями, при винесенні рішення суд приймає до уваги.

При постановленні рішення суд приймає до уваги інформацію надану позивачем ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" щодо фактичного використання об`ємів природного газу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , побутового споживача ОСОБА_1 за період з 01.03.2021 року по жовтень 2021 року, ЕІС код об`єкта газопостачання 56ХМ26J03030063V, але керуються власними розрахунками.

За період з березня 2021 року по жовтень 2021 року відповідач ОСОБА_1 повинен був сплатити: 2740,08+1544,79+300,57 +181,74+160,77+188,73+1200,08+1615,25+2864,48=10796,49 грн.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 за період з березня по жовтень 2021 року було частково проведено оплату на користування природним газом в загальному на суму 5556,00 грн., то з відповідача на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" слід стягнути лише частину несплачених ним коштів на суму 5240,49 грн.

З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з судового збору, то суд зазначає наступне. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягненню судові витрати у відповідній частині.

Між тим, зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 5240,49 грн., тобто 32,11 % від заявленої суми стягнення, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 972,38 грн.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", місцезнаходження юридичної особи: вулиця Шолуденка, будинок 1, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 40121452, до ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", місцезнаходження юридичної особи: вулиця Шолуденка, будинок 1, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 40121452, заборгованість за спожитий природний газ в сумі 5240,49 грн. (п`ять тисяч двісті сорок гривень 49 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", місцезнаходження юридичної особи: вулиця Шолуденка, будинок 1, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 40121452, судові витрати в сумі 972,38 грн. (дев`ятсот сімдесят дві гривні 38 копійок).

В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2025 року.

Суддя Ю.І. Ячало