Справа № 192/429/24
Провадження № 2/192/80/25
Ухвала

30 січня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Біжко Ю.М.,

представника відповідача (в режимі відеоконференції) адвоката Ямкового В.Ф.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміра» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміра» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі № 08-03/18 від 26.03.2018, у розмірі 59 294,98 грн, з яких:

39 703,55 грн основна заборгованість зі сплати орендної плати по договору оренди землі № 08-03/18 від 26.03.2018 за період з 2022 по 2023 рік з врахуванням інфляційного збільшення;

7 152,61 грн заборгованість зі сплати неоплаченого інфляційного збільшення за орендовану земельну ділянку, кадастровий номер :02:041:0525, за період з 2018 по 2021 рік відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі»;

10 640,20 грн заборгованість зі сплати земельного податку за орендовану земельну ділянку кадастровий номер :02:041:0525, починаючи з першого року оренди, тобто з 2018 по 2023 рік;

1 146,95 грн інфляційні нарахування на суму основної заборгованості зі сплати орендної плати по договору оренди землі № 08-03/18 від 26.03.2018 за період з 2022 по 2023 рік;

651,67 грн 3% річних на суму основної заборгованості зі сплати орендної плати по договору оренди землі № 08-03/18 від 26.03.2018 за період з 2022 по 2023 рік.

27 червня 2024 року представник позивача подав до суду відзив, у якому, зокрема, просить:

визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву, у зв`язку з чим продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Пальміра» строк для надання відзиву по справі;

долучити відзив до матеріалів справи та врахувати його при винесенні рішення по справі.

Представник відповідача посилається на те, що відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року про відкриття провадження у справі судом було надано відповідачу п`ятнадцятиденний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач звертає увагу, що копію позовної заяви з ухвалою про відкриття провадження він не отримував, а про пред`явлений до нього позов випадково дізнався із сайту «Судова влада» на початку червня 2024 року. Після чого, 07 червня 2024 року між відповідачем та ним - адвокатом Ямковим В.Ф., було укладено Договір про надання правової допомоги № 02/06-24 щодо представництва інтересів відповідача в рамках даної справи. 09 червня 2024 року через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС ним було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, до матеріалів якої йому було надано доступ 13 червня 2024 року.

Представник позивача 02 липня 2024 року подав відповідь на відзив, у якій, зокрема, посилається на те, що 06 березня 2024 року судом винесено ухвалу, якою відкрито провадження у справі. Встановлено строк для подання відповідачем суду відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, 15 днів з дня вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із Законом від 29 червня 2023 року № 3200-ІХ обов`язок щодо реєстрації електронних кабінетів в ЄСІТС виникає поетапно. З 21 лютого 2024 року його буде впроваджено в цивільному та адміністративному судочинстві для юридичних осіб приватної форми власності. Таким чином, всі юридичні особи приватної форми власності зобов`язані були зареєструватися в електронному кабінеті ЄСІТС. Відповідач зареєструвався лише 11.06.2024. Також у своєму відзиві представник відповідача, зазначає, що матеріали справи та ухвалу про відкриття провадження у даній справі відповідач не отримував та дізнався про справу випадково, моніторивши сайт «Судова влада України». Вказані дії відповідача направлені суто на затягування та перешкоджання розгляду справи. З моменту відкриття провадження у справі та до подання відповідачем відзиву на позовну заяву пройшло три місяці, що суперечить встановленим процесуальним строкам, що передбачені Цивільним процесуальним кодексом України та ухвалою суду.

Представник позивача посилається на ст.ст. 126, 127 ЦПК України, зазначає, що одночасно з поданням відзиву на позовну заяву відповідач не звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач лише зазначив даний факт у своєму відзиві та в прохальній частині просив визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву, у зв`язку з чим продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Пальміра» строк для надання відзиву по справі. Також не надано доказів поважності пропущення такого процесуального строку та не зазначено саме з якої дати відповідач просить поновити йому процесуальний строк.

Позивач вважає, що пропущено процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву без поважних причин та у зв`язку з чим просить суд не брати поданий відповідачем відзив на позовну заяву та вирішувати справу за наявними матеріалами.

У підготовче засідання, призначене на 30 січня 2025 року, позивач та представник не прибули, представник позивача просив проводити розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у підготовчому засіданні клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву та продовження строку для надання відзиву підтримав.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та встановлено строк для подання відповідачем суду відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, 15 днів з дня вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Згідно з ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд зазначає, що за інформацією, яка була наявна на сайті Укрпошти, поштове відправлення (трек-номер 756) із судовою повісткою, копією ухвали та позовною заявою з додатками, яке було направлене відповідачу, вручено особисто 25 квітня 2024 року (а.с. 58).

За змістом довідки про доставку електронного документу в електронному вигляді «Ухвала» від 06.03.24, документ доставлено до електронного кабінету ОСОБА_2 , який є представником відповідача, 13.06.2024.

Згідно з листом Укрпошти від 15.01.2025 на запит ТОВ «ПАЛЬМІРА», надання послуг поштового зв`язку проводиться об`єктами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» згідно з вимогами Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071), далі Правила, Закону України «Про поштовий зв`язок», Актів Всесвітнього поштового зв`язку та розпорядчих документів АТ «Укрпошта». Відповідно до п. 107 Правил заяви про внутрішні реєстрові поштові відправлення приймаються в паперовій або електронній формі протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання. Оскільки, станом на момент подання заяви пройшло більше шести місяців від дати приймання відправлення у відділенні поштового зв`язку до пересилання, АТ «Укрпошта» не може провести перевірку порядку його пересилання.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи, що представник відповідача заперечує отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження 25 квітня 2024 року, відсутність повідомлення з відміткою про вручення копії судового рішення (копії ухвали про відкриття провадження у справі) відповідачу, з огляду на правила, встановлені ч. 6 ст. 272 ЦПК України, суд не може вважати доведеним факт отримання відповідачем копії ухвали саме 25 квітня 2024 року.

За таких обставин, суд доходить висновку, що належним та достатнім доказом отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі є довідка про доставку електронного документу в електронному вигляді «Ухвала» від 06.03.24 представнику відповідача - Ямковому В.Ф. до його електронного кабінет 13.06.2024. Тому саме з врахуванням цієї дати суд вважає за потрібне обраховувати строк для подання відповідачем відзиву.

Оскільки відзив поданий до суду 27 червня 2024 року, тобто в межах 15 днів з дня доставлення до електронного кабінету представника відповідача в електронному вигляді ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.03.2024, то суд доходить висновку, що строк подання відзиву відповідачем не пропущений.

Суд погоджується з тим, що відповідач повинен був раніше зареєструвати електронний кабінет.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Верховний Суд також вказував на те, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (постанови Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 757/43087/20, від 24.04.2024 у справі № 463/1733/23).

Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2024 року у справі № 462/7300/20 наголосила на тому, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку, що строк подання відзиву відповідачем не пропущений, то у задоволенні клопотання представника відповідача про продовження строку для надання відзиву у справі суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 120, 126, 272, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ямкового Віктора Феофановича про продовження Товариству з обмеженою відповідальністю «Пальміра» строку для надання відзиву у справі.

Прийняти відзив до розгляду, як такий, що поданий у строк, встановлений судом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Ковальчук