КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/3850/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Ратнікової В. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоя Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Літвінової Олесі Григорівни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року в складі судді Матійчук Г. О.,

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року вказану заяву залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду мотивована тим, що протокольною ухвалою суду від 01.02.2024 року витребувано у позивача ОСОБА_1 копію діючого паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 . Протокольною ухвалою суду від 10.06.2024 року повторно витребувано у позивача ОСОБА_1 копію діючого паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 . У судовому засіданні, яке відбулось 10.06.2024 року, представник позивача - адвокат Літвінова О. Г. повідомила суд про відмову позивача надати суду витребувані судом докази. В судовому засіданні, яке відбулось 14.10.2024 року, представник позивача - адвокат Літвінова О. Г. повторно повідомила суд про відмову позивача ОСОБА_1 надати суду витребувані докази.

Суд зазначив, що вказані докази були витребувані судом за клопотанням представника відповідачів - адвоката Завойка Д. І., оскільки із копії паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , долученого до матеріалів справи, вбачається, що строк його дії закінчився 06.09.2022 року. Витребування копії паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 необхідно для перевірки процесуальної правоздатності та дієздатності позивача.

25.10.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Літвінова О. Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасуватиухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позов було подано в листопаді 2016 року. 16 жовтня 2018 року позивачем подана позовна заява про збільшення позовних вимог. Позивач особисто направив до суду заяву про підтримання позовної заяви в повному обсязі. Позивач побоюється надавати свій паспорт та погодився надати фотосвітлину водійського посвідчення. Внутрішній паспорт громадянина рф не є документом, який діє на території України.

20.12.2024 представник ОСОБА_2 - адвокат Завойко Д. І. через підсистему «Електронний суд» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року без змін.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те,що витребування копії діючого паспорта громадянина рф ОСОБА_1 необхідне, в тому числі, для перевірки належної процесуальної правоздатності та дієздатності іноземної особи позивача в Україні. Термін дії паспорта, який надано позивачем разом з позовною заявою, сплинув. Позивач жодного разу особисто не був присутнім в судовому засіданні , участь у справі бере виключно через свого представника - адвоката Літвінову О. Г., засоби зв`язку з ним в Україні відсутні, а листування здійснюється тільки через абонентську скриньку представника позивача.

Представник позивача підтвердила, що позивач був особисто обізнаний про необхідність надання суду копії його діючого паспорту, але з невідомих підстав вимоги суду щодо надання цього доказу не виконав.

Саме надання позивачем та/або його представником копії діючого документа, який посвідчує особу позивача станом на дату виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме паспорта громадянина рф, надало б можливість суду хоча б пересвідчитись в тому, що новий паспорт з новим строком дії міг бути виданий позивачу. Однак позивач відмовився від виконання вимог суду, що дає цілком обґрунтовані підстави вважати, що позивач взагалі не отримував нового паспорту громадянина рф з низки можливих причин (смерть позивача, відсутність/або позбавлення його громадянства рф та ін.).

Оскільки позивач в даному випадку без поважних причин не виконав вимогу суду про витребування доказів, на яких базуються позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про неможливість подальшого здійснення судом розгляду справи за відсутності таких важливих доказів та обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду.

Всудовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Завойко Д. І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

Відповідно до частини першої статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Можливість позбавлення чи обмеження цивільної процесуальної правоздатності чинним процесуальним законодавством не передбачена.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що позивач ОСОБА_1 є неповнолітньою або недієздатною особою, отже немає обґрунтованих підстав для висновку про відсутність у нього цивільної процесуальної дієздатності для участі в даній цивільній справі в якості позивача.

Та обставина, що строк дії паспорта громадянина рф ОСОБА_1 закінчився 06.09.2022, не є обставиною, на підставі якої можна дійти висновку про наявність або відсутність у особи цивільної процесуальної правоздатності або дієздатності.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Діючий паспорт громадянина рф ОСОБА_1 не є доказом по справі, а тому суд першої інстанції помилково залишив позовну заяву без розгляду з підстав неподання витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржене судове рішення - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Літвінової Олесі Григорівни задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоя Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.01.2025.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: В. М. Ратнікова

Т. І. Ящук