Справа № 161/1854/25
Провадження № 2-з/161/3/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Смоковича М.В.,

при секретарі судового засідання - Хилько О.В.,

за участю представника заявника Андріяш Н.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Андріяш Н.В. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У поданій заяві просить суд в порядку забезпечення позову заборонити відповідачу ТОВ «Фірма Любарт» вчиняти дії щодо користування позивачем ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,2626 га для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер :11:131:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у власності ТОВ «ФІРМА ЛЮБАРТ», ; накласти арешт на земельну ділянку площею 0,2626 га для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер :11:131:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у власності ТОВ «Фірма Любарт», .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову до подання позовної заяви зазначено, що земельна ділянка, на якій розташоване належне ОСОБА_1 на праві приватної власності нерухоме майно, є об`єктом оренди на підставі Договору оренди нерухомого майна з Додатками, укладеного між ТОВ «Фірма Любарт» та ОСОБА_1 . Однак, відповідач ТОВ «Фірма Любарт» вчиняє цілий ряд перешкод у користуванні об`єктом нерухомого майна та земельною ділянкою, що необхідна для реалізації ОСОБА_1 своїх законних прав власника. Так, одним із способів унеможливлення використання об`єкта нерухомого майна на сьогодні є звернення ТОВ «Фірма Любарт» до суду з позовом про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки. Більше того, такий договір також неодноразово був предметом оскарження в Луцькому міськрайонному суді Волинської області. У задоволенні позову ТОВ «Фірма Любарт» було відмовлено.

Вказала також, що в ході розгляду Луцьким міськрайонним судом Волинської області судового спору за позовом ТОВ «Фірма Любарт» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі (справа №161/7961/24) представником ТОВ «Фірма Любарт» було повідомлено, що вказану земельну ділянку Товариство має намір продати, уже наявні покупці, з якими досягнуто домовленостей щодо продажу земельної ділянки.

Заявник ОСОБА_1 має намір звернутись до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ТОВ «Фірма Любарт» про визнання права власності на земельну ділянку, на якій розташований належний ОСОБА_1 на праві власності об`єкт нерухомості.

Таким чином, у разі вибуття майна (земельної ділянки) з власності ТОВ «Фірма Любарт», захист прав ОСОБА_1 буде суттєво утруднено або взагалі унеможливлено. В даному випадку, предметом судового спору є земельна ділянка, яку відповідач має намір відчужити та вчиняє для цього активні дії, позиція щодо наявності покупців озвучена представником ТОВ «Фірма Любарт» в судовому засіданні.

За таких обставин, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії щодо користування позивачем земельною ділянкою та накладення арешту на дану земельну ділянку, що є предметом судового спору, є повністю співмірними з предметом позовних вимог.

Покликаючись на викладені обставини, просила суд заяву задовольнити.

В судовому засіданні адвокат Андріяш Н.В. підтримала вимоги заяви про забезпечення позову та надала відповідні пояснення в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Крім цього, представником заявника, на підтвердження вимог, заявлених у заяві, було надано суду диск, на якому мається запис судового засіданні, яке відбувалося у справі № 161/7961/24 за позовом ТОВ «Фірма Любарт» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди. Просила заяву задовольнити.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, заслухавши представника заявника ОСОБА_2 , приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст.ст. 156, 158 ЦПК України).

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Частина 3 ст. 153 ЦПК України встановлює право суду при розгляді заяви про забезпечення позову, викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Так, згідно вказаних вище положень цивільного процесуального законодавства, заходи забезпечення позову вживаються судом виключно у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, крім того, такі заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17 конкретизував положення процесуальних норм щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вказав, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом було встановлено наступні обставини.

Згідно Договору оренди від 20.01.2020 року ОСОБА_1 орендувала у ТОВ «Фірма Любарт» земельну ділянку з кадастровим номером :31:131:0016, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на п`ять років (а.с 11-12).

Відповідно до Додатку до договору оренди землі від 20.01.2020 року, підписаного ТОВ «Фірма Любарт» та ОСОБА_1 24.01.2020 року, сторони дійшли згоди щодо продовження терміну оренди земельної ділянки на 5 років, а саме до 20.01.2030 року (а.с. 13).

Згідно повідомлення заінтересованих осіб про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру № 021 від 30.08.2021 року, яке направлялося державним кадастровим реєстратором Хмілевською І.В. ТОВ «Фірма Любарт» у зв`язку із «помилкою у присвоєнні декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів :31:131:0016, які були зареєстровані до 01 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру», відомості про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2626 га перенесені до Державного земельного кадастру за кадастровим номером :11:131:0016 (а.с. 15).

Відповідно до відповіді № 1076415 від 29.01.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка кадастровий номер :11:131:0016, площею 0.2626 га перебуває в оренді ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 20.01.2020 року, власником даної земельної ділянки є ТОВ «Фірма Любарт», термін закінчення дії договору 20.01.2030 року (а.с 20-21).

Згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2020 року, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі, приміщення інструментального цеху Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та даний договір укладався між нею та ТОВ «Фірма Любарта» (а.с. 4).

Як вбачається з відповіді № 1076437 від 29.01.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2020 року на праві приватної власності належить нежитлова будівля, приміщення інструментального цеху Б-1, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

В заяві про забезпечення позову представник заявника адвокат Андріяш Н.В. зазначає, що її довірителька має намір звертатися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй на праві власності об`єкт нерухомого майна, тоді як нинішній власник даної земельної ділянки має намір її відчужити, що в подальшому утруднить захист прав ОСОБА_1 .

На підтвердження даних обставин, представником заявника у судовому засіданні до матеріалів справи було долучено диск з записом судового засідання, яке відбувалося у справі № 161/7961/24 за позовом ТОВ «Фірма Любарт» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди, де дійсно представником позивача було озвучено намір відчуження ТОВ «Фірма Любарт» спірної земельної ділянки.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та доводи заявника щодо можливого вчинення ТОВ «Фірма Любарт» дій стосовно відчуження вказаної земельної ділянки, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково, а саме: накласти арешт на вказану земельну ділянку.

В решті вимог слід відмовити, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , як орендарю спірної земельної ділянки та власниці об`єкта нерухомості, який розташований на цій земельній ділянці, зі сторони ТОВ «Фірма Любарт» чиняться якісь перепони у користуванні нею. Саме по собі звернення ТОВ «Фірма Любарт» до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди, на переконання суду, не є тими діями, які заважають заявнику користуватися даною земельною ділянкою, а лише підтверджують наявність у останніх спору щодо неї.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 157 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,2626 га для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер :11:131:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт», .

В решті заявлених вимог - відмовити.

Примірник ухвали направити стягувачу, боржнику, а також відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання та про її результати повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Дані боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт», , адреса: 43000, Волинська область, м. Луцьк, пров. Степовий, 1А.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлений 30 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович