КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/680/25
Київський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Матвієвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ДМ»
про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
В обґрунтування позову, позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати внесків та платежів до ТОВ «БОНА ВІТА ДМ», як власника квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває на балансі та обслуговується Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА ДМ».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2024 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.
У судове засідання призначене на 29.01.2025 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак 28.01.2025 року надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 (надалі за текстом - Відповідач) у судове засідання призначене на 29.01.2025 року також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з відповіді №886328 від 05.11.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідача, судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, на вказану адресу зареєстрованого місця проживання, які повернуті до суду без вручення з підстав відсутності адресата за даною адресою.
Одночасно, судом здійснювалось повідомлення відповідача про дату, час та місце судових засідань, шляхом скерування судових повісток за адресою надання позивачем житлово-комунальних послуг, а саме: АДРЕСА_3 , однак уся поштова кореспонденція також була повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлявся належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 29.01.2025 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі акту прийому-передачі до договору купівлі-продажу майнових прав КПИП-087611, серії АПП-143582, виданого ТОВ «СТІКОН» 06.08.2020 року; додаткової угоди, серії та номер ДСкД-143578 від 06.08.2020 року, виданий ТОВ «СТІКОН»; договору купівлі-продажу майнових прав серії КПИП №087611, виданий 01.02.2019 року ТОВ «СТІКОН», належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №220639656 від 18.08.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Відповідно до акту передачі багатоповерхового 4-х секційного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 від 07.07.2020 року, житловий будинок передано в управління експлуатуючої організації ТОВ «БОНА ВІТА-ДМ», з моменту підписання якого останній здійснює експлуатацію, обслуговування та охорону житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом.
На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що управителем багатоквартирного 4-х секційного житлового будинку АДРЕСА_5 є ТОВ «БОНА ВІТА ДМ».
03.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА ДМ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №710553 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, предметом якого є надання ТОВ «БОНА ВІТА ДМ» послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а натомість співвласник будинку ОСОБА_1 зобов`язується оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.
У відповідності до п. 5 договору, співвласник зобов`язаний, зокрема: оплачувати управителеві надані послуги з управління та інші послуги та/або витрати в порядку, за ціною та у строк, встановлені цим договором.
Згідно з п. 6 договору, управитель має право, зокрема: вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління та інші послуги та/або витрати в порядку, за ціно та у строки, встановлені цим договором.
За наслідком чого вбачається, що відповідач є співвласником багатоквартирного будинку та споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 , послуги з надання яких надаються позивачем.
Вказані обствини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.
У відповідності до положень статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України передбачено, щовВласник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Встановлення тарифів є компетенцією відповідних органів влади та місцевого самоврядування.
Статтею 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартину плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані зокрема, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Приймаючи вищевказане та надаючи оцінку наданим до суду доказам, судом встанволено, що ТОВ "БОНА ВІТА ДМ" здійснює управління багатоквартирним 4-х секційним житловим будинком АДРЕСА_5 .
Співвласником даного будинку є відповідач - ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_6 , з яким ТОВ "БОНА ВІТА-ДМ" укладено договір №710553 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, предметом якого є надання ТОВ «БОНА ВІТА ДМ» послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який породжує права і обовязки між сторонами даного правочину.
Будь-яких доказів на підтвердження розірвання чи оспорювання вказаного догвоору до суду не надано, як і доказів не виконання позивачем взятих на себе за умовами цього договору обовязків з надання послуг по управлінню багатоквартирним будинком, в якому розташована власність відповідача по справі.
Вказаний розрахунок не спростований відповідачем, а відтак приймається в якості належного доказу.
У відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем частково здійснювалась сплата коштів за надані послуги, однак не в повному обсязі.
Жодних доказів на підтвердження надання послуг у неналежній якості, невірного нарахування чи відсутності вказаної заборгованості, відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України до суду не надано.
Слід зазначити, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачем несвоєчасно сплачувались кошти за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, а також проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають у відшкодування витрат зі сплати останнім судового збору 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Л. В. Калініченко