Справа № 946/8446/24
Провадження № 2/946/1517/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (після переобладнання кв. 79).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. №183/02-14 від 28 червня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки форма правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого Одеською товарною біржею, не відповідає законодавству, склад нерухомого майна не визначено.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволені.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №937, посвідченого 29 грудня 1995 року Одеською товарною біржою, що також підтверджено довідкою №01, виданою 03 січня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ».

Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською товарною біржою 29 грудня 1995 року за № 937. Всі істотні умови договорів до їх реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п.п.5 договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору сторона відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржою».

Згідно ст. ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

Отже, реєстрація за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_2 здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №440 від 03 квітня 2003 року квартира АДРЕСА_2 виключена зі складу житлового фонду та надано дозвіл на переобладнання приміщень квартири під магазин продовольчих товарів згідно з наданим проектним планом, виконаним малим підприємством «Проекти. Вишукування. Коммерція» та узгодженим ВАТ «Одесгражданпроект».

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №658 від 12 травня 2005 року затверджений акт державної технічної комісії по прийому в експлуатацію закінченого будівництвом магазина промислових товарів з аптечним кіоском (після переобладнання квартири АДРЕСА_2 , загальна площа приміщень 91,8 кв.м.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 належить нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (після переобладнання кв. 79).

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01 грудня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 15 серпня 2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2591, ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не знаходилося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право дружині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Якщо спадкоємець ОСОБА_4 , зазначена в цьому заповіті, помер до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунена від права на спадкування, то:

повністю усю належну йому частку житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та гараж № НОМЕР_2 , розташований за адресою: Об`єднання громадян власників приватних гаражів «Дружба», Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Транспортників, 39 заповів дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

повністю усе належне йому приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та гараж АДРЕСА_5 заповів синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

усе інше належне йому майно, крім перерахованого вище, в тому числі належний йому автомобіль та грошові кошти на рахунках у банківських та фінансових установах України заповів дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках кожному.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79568452 від 17 грудня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., заповіт ОСОБА_3 від 15 серпня 2012 року, зареєстрований за № 2591, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 , немає.

Згідно відомостей виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеській області від 15 лютого 2024 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до часу відкриття спадщини, таким чином право на спадкування отримують ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено заявою від 06 лютого 2024 року, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. №183/02-14 від 28 червня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки форма правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого Одеською товарною біржею, не відповідає законодавству, склад нерухомого майна не визначено.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1233, 1234, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (після переобладнання кв. 79).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар