ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8078/24 Провадження 2-о/636/42/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат Чирик С.В. звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника у неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селищі Комсомольський Кіровської області, СРСР. В період з 06.07.1982 по 16.08.1991 заявник, як неповнолітня дитина, був зареєстрований разом з матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 1980 року по 1989 рік заявник навчався у Зарожненській середній школі Чугуївського району Харківської області. 16 червня 1991 року заявник отримав атестат про середню освіту, під особистий підпис. В період з 01.09.1991 по 03.08.1992 заявник навчався у Професійно-технічному училищі № 17 міста Харкова. Однак будь-які документи, що підтверджують факт реєстрації місця проживання на період навчання заявника відсутні.

В період з 21.10.1992 по 21.01.1994 заявник був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

19.04.1991 року заявник був документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданим ВВС Чугуївського РВК Харківської області. В подальшому заявник втратив оригінал вказаного паспорта. Заявник зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що заявник, постійно проживав на території України як за станом на 24 серпня 1991 року, так і за станом на 13 листопада 1991 року. У травні 2024 року заявник звернувся до територіального підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області за місцем свого фактичного проживання з метою встановлення належності до громадянства України та оформлення паспорта громадянина України. Однак, в усному порядку, заявнику було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України та пройти процедуру набуття громадянства України, оскільки в нього відсутній оригінал паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку. Таким чином, встановлення факту постійного проживання на території України необхідне заявникові для звернення до органів Державної міграційної служби України з метою встановлення належності до громадянства України та в подальшому оформлення паспорта громадянина України. У заявника немає будь-якої іншої можливості, аніж в судовому порядку, встановити факт його постійно проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

23.10.2024 до суду надійшла заява представника заявника, в якій він просив викласти прохальну частину заяви в наступній редакції: «Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.»

Заявник надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав заяву, в якій просив розгляд провести без його участі та поклався на розсуд суду.

Суд, розглянувши заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно відповіді з ГУДМС України в Харківській області №6301.4.1-4356/63.3-24 від 11.03.2024 (а.с.10) за обліками ГУДМС у Харківській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , який оформлений 19.04.1991 ВВС Чугуївського РВК Харківської області.

Згідно копії листа з КЗ «Зарожненський ліцей» Чугуївської міської ради Харківської області №01-23/60 від 24.04.2024 (а.с.15) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався з 1980 року по 1989 рік у Зарожненській середній школі. Рішенням засідання педагогічної ради від 14.06.1991 ОСОБА_1 було випущено зі школи з атестатом про середню освіту. До відповіді додано копію книги обліку бланків атестатів видачі атестатів та золотих і срібних медалей (1990-2001) (а.с.16-17).

До суду надано копію атестату про середню освіту НОМЕР_2 , виданого 13.06.1991 (а.с.11), згідно якого ОСОБА_1 , який народився в с. Комсомольське в 1974 році, в 1991 році закінчив Зарожненську середню шкоду Чугуївського району Харківської області.

Згідно копії довідки №56 від 24.04.2024, виданої Центром професійно-технічної освіти №1 м. Харкова (а.с.12, 18) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в ПТУ №17 м.Харкова з 01.09.1991 по 03.08.1992 за спеціальністю монтажник РЄА, форма навчання - денна, записи про академічну відпустку відсутні. Надано до суду і копію диплому НОМЕР_3 , виданого 25.06.1992 (а.с.19), згідно якого ОСОБА_1 з 01.09.1991 по 24.06.1992 здобув повний курс в ПТУ №17 на базі середньої освіти за професією монтажник РЄА.

Згідно копії відповіді №108 від 17.06.2024, виданої Центром професійно-технічної освіти №1 м. Харкова (а.с.13), будь-які документи, що підтверджують факт реєстрації місця проживання на період навчання ОСОБА_3 відсутні.

До суду надано копію форми 1 - заяви про видачу паспорта від 19.04.1991 (а.с.14) від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де місцем проживання вказано АДРЕСА_1 .

Згідно копії домової книги Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області за 1985 - 1995 р.р. (а.с.20-22) наявна відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 27.05.1991, вибув у м. Харків 16.08.1991. Надано до суду і копію домової книги Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області за 1972-1987 р.р. (а.с.23-24) з видаленою відміткою про реєстрацію ОСОБА_4 у с. Тетлега від 03.06.1982.

Згідно копії інформації з Чугуївської міської ради №02-02/56/1579 від 20.08.2024 (а.с.25) за інформацією, наявною в архівній картотеці Зарожненського старостинського округу, місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 06.07.1982 по 16.08.1991 (як неповнолітня дитина був зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Потім періоди реєстрації з 21.10.1992 по 21.01.1994, з 30.08.1999 по теперішній час.

Статтею 3 ЗУ «Про громадянство України» передбачено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 р.) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України» (13.11.1991 р.) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13.11.1991 р. і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 р. органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24.08.1991 р., зазначені у п. 2, - з 13.11.1991 р., а у п. 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 р.) або набрання чинності ЗУ від 08.10.1991 р. № 1636-XII «Про громадянство України» (13.11.1991 р.).

Для встановлення факту належності громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р.; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991 р.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р.; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991 р.; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 р. або станом на 13.11.1991 р.; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24.08.1991 р. чи 13.11.1991 р.; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 р.

За наведених обставин, досліджені у судовому засіданні докази підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України за станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991, за встановлення якого звертається заявник, має юридичне значення, оскільки є необхідним для визнання громадянства України та отримання паспорту. Крім того, даний факт, інакше як у судовому порядку, не може бути встановлено, а тому суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення вимог заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-84, 89, 258, 259, 263-265, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ЗУ «Про громадянство України», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Комсомольське Кіровської області, СРСР, у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду виготовлено 03.02.2025.

Суддя О. О. Золотоверха