БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5001/24
провадження № 2/361/3946/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у березні 2024 року до позивача звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому 100 000 гривень. Враховуючи, що позивач знав відповідача, не мав негативної інформації про його недоброчесність, позивач погодився позичити йому зазначену суму грошових коштів, за умови її повернення до 15 квітня 2024 року. На підтвердження передачі грошей відповідач ОСОБА_2 власноруч, в присутності двох свідків, написав розписку від 26 березня 2024 року і отримав грошові кошти у позику в розмірі 100 000 гривень. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором у визначені строки не виконав. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути кошти, однак ОСОБА_2 борг позивачу не повертає. З огляду на викладене, позивач просить стягнути із відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 26 березня 2024 року у розмірі 100 000 грн., а також судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

30 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довбенка О.В. про зменшення позовних вимог, в якій останній вказував на те, що відповідачем ОСОБА_2 частково повернуто позивачу борг у розмірі 15 000 грн. З цих підстав, позивач просить стягнути із відповідача борг за договором позики від 26 березня 2024 року у розмірі 85 000 грн.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довбенка О.В. надійшла заява, в якій останній заявлені вимоги, з урахуванням їх зменшення, підтримав, просив їх задовольнити та слухати справу за відсутності позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, 29 січня 2025 року подав заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності.

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно розписки від 26 березня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , склав останню щодо того, що отримав від ОСОБА_1 в борг грошову суму у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень готівкою та зобов`язався повернути борг ОСОБА_1 в повному обсязі, в сумі 100 000 грн. в строк до 15.04.2024. Розписка складена ОСОБА_2 власноручно, у присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У Постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц зроблено наступний правовий висновок щодо розписки як договору позики: договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15 та постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі провадження № 61-20376св18.

Судом встановлено, що 26 березня 2024 року ОСОБА_2 власноручно склад розписку позивачу ОСОБА_1 про те, що він отримав в борг грошову суму у розмірі 100 000 гривень та зобов`язується повернути їх ОСОБА_1 в повному обсязі, у строк до 15 квітня 2024 року.

Таким чином, суд, встановивши справжню правову природу розписки, приходить до висновку, що укладення 26 березня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики, відбулося.

Судом встановлено, що відповідач частково повернув борг ОСОБА_1 на суму 15 000 грн. Таким чином, залишок заборгованості за договором позики від 26 березня 2024 року становить 85 000 грн.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума боргу за розпискою від 26 березня 2024 року у розмірі 85 000 грн.

Щодо судових витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується квитанцією від 21.05.2024.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі

1 211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 26 березня 2024 року у розмірі

85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, а також судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН