Справа № 345/599/24
Провадження № 22-ц/4808/123/25
Головуючий у 1 інстанції Гапоненко Р. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

секретаря: Кузнєцова В.В. за участю за участю представника позивача адвоката Івасів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Кудрявського Сергія Миколайовича на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2024 року, ухвалене в складі судді Гапоненка Р. В. в місті Калуші, повний текст якого складено 25 листопада 2024 року, у справіза позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «СГ «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначав, що 10 березня 2021 року о 20:20 год сталася дорожньо-транспортна пригода на ділянці 181км+450м автодороги, що у с. Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області за участю транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» з номерним знаком НОМЕР_1 та легкового автомобіля «ZAZ-DAEWOO» з номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Відомості про цей факт 10 березня 2021 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності транспортний засіб зазнав значних пошкоджень. На дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за полісом № АР8051059.

12 березня 2021 року він подав до філії АТ «СГ «ТАС», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька, буд. 25, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 29 квітня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку - заяву про виплату страхового відшкодування. 12 травня 2021 року він повторно звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, згідно якої між ним та страховиком було погоджено розмір страхового відшкодування у сумі 70 735 грн за вирахуванням франшизи. Однак у відповідь на адвокатський запит, відповідач листом від 06 жовтня 2021 року за вих. № 02956/0121 повідомив, що у Збаразькому районному суді Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, а тому рішення щодо страхового відшкодування буде прийнято після набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо обвинувачення ОСОБА_2 . Позивач вважає дії страховика щодо невиплати йому суми страхового відшкодування неправомірними та такими, що суперечать положенням законодавства України.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на його користь майнову шкоду у розмірі 70735 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 70735 грн майнової шкоди, 1816,20 грн судового збору та 5900 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивоване тим, що страховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому законом порядку, а тому вимоги позивача, звернені до нього щодо стягнення страхового відшкодування, є обґрунтованими та законними.

При цьому суд зазначив, що пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено підставу припинення здійснення страхового відшкодування лише у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не предбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ПАТ «СГ «ТАС» - Кудрявський С. М. на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «СГ «ТАС» жодним чином не порушило права, свободи та інтереси позивача, оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі, а тому строк на прийняття рішення щодо страхового відшкодування страховиком припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у кримінальній справі законної сили.

Крім того, ухвалюючи рішення про стягнення з ПАТ «СГ «ТАС» на користь позивача 70735 грн страхового відшкодування суд першої інстанції не врахував, що зазначена сума мала бути зменшена на суму франшизи, із урахуванням зносу та вирахуванням суми ПДВ.

Також представник апелянта вказує на те, що в суді першої інстанції товариство просило зупинити розгляд справи до набрання законної сили вироком по кримінальному провадженню № 0000027, оскільки невстановлено внаслідок чиєї вини сталася ДТП, хто експлуатував забезпечений транспортний засіб, чи правомірно водій експлуатував забезпечений транспортний засіб, чи внаслідок ДТП була заподіяна шкода тощо. Однак суд першої інстанції безпідставно відмовив у зупиненні провадження у справі, чим допустив порушення норм статті 251 ЦПК України.

Враховуючи викладене, представник апелянта просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначає, що доводи апеляційної скарги не містять належного обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, водночас, на думку позивача, суд першої інстанції правильно встановив, що у матеріалах справи відсутні докази щодо наявності умислу потерпілого у скоєнні ДТП, що сталася 10 березеня 2021 року за участі забезпеченого транспортного засобу, а тому вказана ДТП є страховим випадком, внаслідок якого настала відповідальність страховика за шкоду, заподіяну його майну.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Івасів О. І. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Представник ПАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, а також те, що наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд справи без представника апелянта та третьої особи, яка не завляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини справи

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «RVI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 (а.с. 11, том 1).

Згідно із обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000027 від 10 березня 2021 року, затвердженим 11 травня 2021 року прокурором Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури, 10 березня 2021 року о 20:20 год відбулася дорожньо-транспортна пригода на ділянці 181км+450м автодороги, що у с. Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області, за участю транспортного засобу «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та легкового автомобіля «ZAZ-DAEWOO», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та який порушив правила безпеки дорожнього руху, у зв`язку з чим обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України (а.с. 25-29, том 1).

Згідно із листом прокурора Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури № 2451ВИХ-21 від 12 липня 2021 року, обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України 11 травня 2021 року надіслано до Збаразького районного суду Тернопільської області (а.с. 24, том 1).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2022 року у справі № 604/532/21 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10 березня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, зупинено до звільнення його з військової служби.

Відповідно до полісу № АР8051059 на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля марки та моделі ЗАЗ-Daewoo Т13110, державний номер НОМЕР_2 , застрахована у АТ «СК «ТАС» (приватне) (а.с. 19, том 1).

ОСОБА_1 у своїй заяві від 27 квітня 2021 року, адресованій голові правління АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомляв про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 10 березня 2021 року, а також про те, що 12 березня 2021 року він звертався до філії АТ «СГ «ТАС», яка розташована в місті Івано-Франківську із повідомленням про ДТП та просив повідомити його про розмір суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті. Заява направлена засобами поштового зв`язку (а.с. 15-17, том 1).

12 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови правління АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про страхове відшкодування, в якій вказав, що погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає 70735 грн з вирахуванням франшизи (якщо наявна згідно умов договору) (а.с. 18, том 1).

ПАТ «СГ «ТАС» листом від 06 жовтня 2021 року № 02956/0121 повідомило адвоката Романів О. П., що у Збаразькому районному суді Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 10 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, а тому розгляд питання про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 призупинено до моменту набрання рішенням суду законної сили (а.с. 38, том 1).

15 лютого 2023 року ОСОБА_1 звертався до МТСБУ із скаргою на дії ПАТ «СГ «ТАС» щодо невиплати йому страхового відшкодування (а.с. 40-43, том 1).

У відповідь на зазначену скаргу МТСБУ надало інформацію, що строк для прийняття рішення та виплату страхового відшкодування, встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПАТ «СГ «ТАС» не минув, оскільки рішення у справі про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_2 не прийнято (а.с. 46, том 1).

Згідно із висновком судового експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 07 квітня 2021 року № СЕ-19/120-21/3270-АВ сума матеріального збитку (шкоди), завдана власнику автомобіля марки «RENAULT MAGNUM RVI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті пошкодження КТЗ внаслідок ДТП станом на 10 березня 2021 року може складати 168 784,55 грн (а.с. 4-55, том 2).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Встановлено, що між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, майну позивача. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про те, що зупинення розгляду заяви позивача щодо страхового відшкодування з підстав відсутності рішення суду, яким встановлено вину водія ОСОБА_2 , є необґрунтованим та таким, що не відповідає приписам чинного законодавства України. Так, головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. При цьому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Також на вказаних підставах суд апеляційної інстанції відхиляє й доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком у кримінальному провадженню № 0000027 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, представник ПАТ «СГ «ТАС» посилався на пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України, який передбачає обов`язок зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Однак, представник відповідача жодним чином не аргументував, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, при цьому колегія суддів вважає, що наявні у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки).

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне визначення судом першої інстанції суми страхового відшкодування, то колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (частина вісімнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані норми свідчать, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі.

ОСОБА_1 , звертаючись до голови правління АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, зазначав, що він погоджується із тим, що розмір страхового відшкодування складає 70735 грн з вирахуванням франшизи (якщо наявна згідно умов договору). Проте наявні матеріали справи не містять будь-яких доказів передбачення в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності умов щодо франшизи та її суми. Крім того, відсутні докази й того, що вказана сума включає суму ПДВ.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що представник ПАТ «СГ «ТАС» не надав належних та допустимих доказів на спростування заявленого позивачем розміру страхового відшкодування, колегія судів погоджується із розміром страхового відшкодування, стягнутим судом першої інстанції.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Кудрявського Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук