Провадження № 6/638/113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Поддубкіної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Харківської міської ради про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ :

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла зазначена заява. Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 позов ОСОБА_1 до ХМР про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця задоволено, стягнуто з ХМР 527 156,50 грн, сплачену суму судового збору 4217,25 грн. 19.11.2024 судом видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання. ХМР просить відстрочити виконання рішення суду, оскільки є бюджетною установою та здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із своєю діяльністю за рахунок коштів місцевого бюджету. Бюджетом міста Харкова на 2024 не передбачено таких видатків, як стягнення з ХМР грошових сум на виконання рішення суду. Стягнення ХМР сум обмежить фінансування програм стабілізації, соціально- економічного розвиту територіальної громади та інших пріоритетних галузей, які забезпечують життєдіяльність територіальної громади міста та були передбачені у бюджеті міста на 2024 р. ХМР при прийняття бюджету на наступний рік врахує судове рішення та відповідний виконавчий лист. Окрім того ХМР просить суд врахувати, що ХМР здійснює свою діяльність в умовах воєнного стану. Триваючий воєнний стан впливає на спроможність своєчасного ведення фінансових розрахунків, негайне виконання судового рішення може стати фактичним блокуванням щодо розподілу бюджетних коштів, які у першу чергу направлені на забезпечення безперебійної системи об`єктів критичної інфраструктури ХМР, що є критично важливим для функціювання економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, оскільки боржник має особливий статут щодо забезпечення роботи у цій сфері. У зв`язку з чим ХМР просить відстрочити виконання рішення строком на один рік.

Від представника відповідача (боржника) ХМР Бабак О.В. надійшла заява про розгляд клопотання про відстрочку виконання рішення суду за відсутності заявника, заяву просила задовольнити.

Позивач (стягувач) ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 позов ОСОБА_1 до ХМР про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця задоволено. Стягнуто з ХМР на користь ОСОБА_1 незадоволені вимоги кредитора спадкодавця у розмірі 527 156,50 грн, сплачену суму судового збору 4217,25 грн, а всього 531 373 (п`ятсот тридцять одна тисяча триста сімдесят три) грн 75 коп.

19.11.2024 на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який стягувачем ОСОБА_1 пред`явлено до виконання.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.431 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч.2 ст.78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. ст. 78, 81, 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду ХМР вказує, що на території України введено воєнний стан, окрім того бюджетом міста Харкова на 2024 рік не передбачено таких видатків, як стягнення грошових сум на виконання судового рішення. Разом з тим, скрутний матеріальний стан, у даному випадку невнесення до бюджету міста коштів на виконання рішення суду, не є в розумінні закону виключною обставиною, що зумовлює необхідність відстрочення виконання рішення суду. Окрім того, в своїй заяві ХМР зазначено, що при прийнятті бюджету на 2025 рік судове рішення буде враховано виконавчий лист в вказаній справі. Так, заява про відстрочення виконання судового рішення розглядається у 2025, разом з тим від боржника не надходило повідомлення про врахування, при плануванні бюджету міста, необхідності виконання судового рішення.

Також ХМР як підставу для відстрочення виконання рішення суду вказує, що на теперішній час оскаржується рішення в апеляційному порядку. Разом з тим, оскарження судового рішення не є підставою для відстрочення виконання рішення, а у відповідності до ч.4 ст.359 ЦПК України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Також, посилання заявника на введення воєнного стану на території України та перебування міста Харкова у зоні можливих бойових дій не може бути підставою для відстрочення виконання рішення, адже сам лише факт введення в Україні воєнного стану не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що введений в Україні у зв`язку з повномасштабним вторгнення ЗС РФ на суверенну територію України.

Проте, місто Харків не віднесено до зони активних бойових дій.

Отже, заявником не доведено обставин, які б надали підстави для відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у відстроченні виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Харківської міської ради про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Семіряд