Провадження № 2-о/127/842/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Лука-Мелешківська сільська рада Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 із заявою до суду звернулася ОСОБА_1 , яка просила встановити факт, постійного проживання ОСОБА_1 , разом з своєю матір?ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з літа 2015 р. по дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 . Мотивувала заявлені вимоги тим, що ОСОБА_2 є матір`ю заявниці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку. Так як заявниця проживала останніх п`ять років із матір`ю то відповідно прийняла спадщину. Проте при зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину отримала відмову, аргументовану тим, що заявниця у встановлений законом термін не звернулася із заявою про прийняття спадщини, адреси реєстрації їх різні, документів про спільне проживання не надано, як і рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 04.12.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження.

У судовому засіданні сторона заявниці заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити із підстав наведених у заяві.

Представник заявниці у судовому засіданні надала суду заяву про виправлення описки в прохальній частині заяви, оскільки невірно зазначено адресу АДРЕСА_1 , замість вірної АДРЕСА_2 . Вказану заяву судом прийнято.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, в матеріалах наявна заява з проханням розгляд заяви здійснити у його відсутність, при винесенні вирішення покладалися на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що вона живе в квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 жила в квартирі 106 . Разом з нею останні роки жила її дочка ОСОБА_1 . ОСОБА_2 мала захворювання тому потребувала допомоги, яку надавала заявниця.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_2 , після смерті батька. Свідок , яка мешкає в АДРЕСА_5 , кожного разу бачила як заявниця після роботи йшла до матері в квартиру.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що бачила заявницю як та проживала з матір`ю, яка та хворіла. Також до ОСОБА_2 навідувалися онуки - діти заявниці. Свідок живе в квартирі АДРЕСА_1

Суд дослідивши надані докази установив, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 28.06.1980 року, спільним прізвищем подружжя стало « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Вінницьким міським відділом ДРАЦС ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) зроблено відповідний актовий запис.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася належним їй майном склавши заповіт. Так земельну ділянку площею 0,1019 га. кадастровий номер :01:004:0161 розташовану у Вінницькому районі, Луко-Мелешківській сільській раді, СТ «Садівничий масив Лука-Мелешківська» заповіла заявниці.

Заповіт посвідчено нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, та зареєстровано у спадковому реєстрі.

Заявниця зверталася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину проте отримала відмову, аргументовану тим, що вона у встановлений законом термін не звернулася із заявою про прийняття спадщини, адреси реєстрації її та спадкодавеці різні, документів про спільне проживання не надано, як і рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Голова ОСББ «Водограй 1» підтвердив, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_1 .

Згідно акту сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 підтвердили факт спільного проживання заявниці з матір`ю більш ніж п`ять років від дати смерті ОСОБА_2 .

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Відповідно до п.1 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Суд дослідивши надані докази та вислухавши пояснення свідків прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Суд вважає, що заявницею доведено факт постійного проживання її за адресою АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 . Вказана обставина доведена достатніми, достовірними доказами. Також суд врахував, що встановлення даного факту необхідно для захисту прав та законних інтересів заявниці, як належної спадкоємиці ОСОБА_2 , тобто виникнення у неї майнових прав. В тому числі судом враховано, що встановлення вказаного факту не порушує нікого прав та інтересів, спір про право відсутній.

Судові витрати у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 294 ЦПК України слід віднести за рахунок заявниці.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 89, 206, 213, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з своєю матір?ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з літа 2015 р. по дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити за заявницею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявниця: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Лука-Мелешківська сільська рада Вінницької області, адреса: вул. Центральна, 2А, с. Лука-Мелешківська, Вінницький район.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2025.

Суддя: