Справа № 192/2965/24
Провадження № 2/192/238/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Богатчука І.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

встановив:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 2018 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1000 грн щомісячно на 2500 грн в твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка уклала шлюб з відповідачем у 2011 році, який було розірвано у 2016 році. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачкою. Згідно з рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 2016 року у цивільній справі № 192/2757/16-ц за позовом з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області (про перегляд розміру аліментів) від 2018 року у цивільній справі № 192/640/18 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1000 грн, починаючи з 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка посилається на те, що на даний час її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв?язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у позовних вимогах. Відзив обґрунтовується тим, що підстави, на які посилається позивачка, не є вагомими та такими, що відповідають нормами СК України. Те, що змінилися ціни на продукти та одяг, не є доказом зміни матеріального становища одержувача аліментів. Тим паче, що відповідно до статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Зміна прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку також не є належною підставою, через те, що аліменти не можуть бути меншими 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так як, у позивачки з моменту винесення попереднього рішення про стягнення аліментів не відбулося змін, передбачених ст. 192 СК України, то і підстави для звернення до суду з даним позовом - відсутні.

Відповідно до вимог СК України (ст. 182), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров?я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач безробітний, ніякої державної допомоги не отримує, нерухомого майна на праві приватної власності не має. Проживає разом із цивільною дружиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її малолітньою дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наразі, через відсутність власного доходу відповідач знаходиться на утриманні цивільної дружини, яка нещодавно втратила роботу й перебуває на обліку в центрі зайнятості. Саме вона допомагає йому сплачувати аліменти, купує їжу та одяг, сплачує комунальні послуги. Тобто, сплачувати більший розмір аліментів у відповідача не має можливості. Крім того, відповідач має ще одну дитину, яка наразі продовжує навчатися й також потребує матеріальної допомоги від батька.

У судовому засіданні позичка позов підтримала, також посилалась на те, що відповідальність за дитину лежить на обох батьках, батько не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не виявляє бажання з нею спілкуватися, дитина потребує більшої уваги, аліментів у розмірі 56 грн на день не вистачає, потрібні кошти на харчування дитини, кишенькові кошти для дитини, канцелярські товари, мобільний зв`язок, засоби гігієни та ін.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилалась на викладені у відзиві обставини, також вказувала на те, що відповідач не може знайти роботу, відповідач бажає спілкуватись з дитиною та не заперечує брати участь у додаткових витратах на дитину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 01 жовтня 2011 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.

30 вересня 2016 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі № 192/2832/16-ц, яким стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 370,00 грн щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону.

06 липня 2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі № 192/640/18, яким змінив розмір стягнутих за вказаним рішенням суду аліментів з 370,00 грн на 1000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, з індексацією визначеного судом у твердій грошовій сумі, розміру аліментів відповідно до закону.

Натепер донька проживає разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів (збільшення розміру аліментів) позивачка посилається на те, що її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв?язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.

Суд зазначає, що прожитковий мінімум для дітей відповідного установлюється законом щорічно.

Законом також передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2018 року у справі № 192/640/18 з відповідача стягуються аліменти у розмірі, не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто розмірі, не меншому мінімального гарантованого розміру аліментів.

Позивачка не довела належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 192 СК України, як то зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших, передбачених цим Кодексом, для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Натомість, відповідач, на підтвердження обставин, викладених у позові надав суду копії таких документів: документу, який місить відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.01.2025 за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року, відповідно до яких інформація щодо джерел / сум нарахованого (виплаченого) доходу ОСОБА_3 в Реєстрі відсутня; довідки форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно ОСОБА_3 , за змістом якої в Реєстрі застрахованих осіб наявні відомості про нього за 2001, 2002, 2004, 2005 року; Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; довідки від 30.12.2024 № 192 про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчається в Дніпровському центрі професійної освіти за професією «Кухар; Кондитер», термін навчання 3 роки, по 30.06.2025 р.; акта підтвердження фактичного місця проживання, згідно з яким ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Зважаючи на викладені обставини, оскільки позивачка не довела наявності обставин, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів на утримання дитини, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76 - 81, 83, 95, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 січня 2025 року.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Н. В. Ковальчук