Справа № 523/7645/23
Провадження №2/523/2326/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліної С.С.

за участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу державного підприємства "Адміністрація морських портів України", про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди, про стягнення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу державного підприємства "Адміністрація морських портів України" від 30.08.2022 року №224-к "Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ", про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,про стягнення судового збору, з урахування уточнень ( частково без розгляду) позовних вимог позивачка провить суд:

- визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 30.08.2022 № 224-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ».

- стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.08.2022 року (дата призупинення дії трудового договору) по 01.05.2023 року (день поновлення дії трудового договору).

-стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 30 000 гривень моральної шкоди;

- стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України судовий збір у розмірі 3757,60 грн.

- Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення дії трудового договору та про стягнення середньомісячного заробітку за один місяць у розмірі 66 808,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з листопада 2018 року перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та працює на посаді провідного юрисконсульта відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту апарату управління ДП «АМПУ».

Указом Президента України від 24 квітня 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено та діє по теперішній час.

Наказом ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 84-к «Про організаційні заходи, пов`язані з веденням воєнного стану в Україні» (зі змінами), погодженого з Первинною профспілковою організацією працівників ДП «АМПУ», встановлено початок простою в апараті управління ДП «АМПУ» з 08 год. 30 хв. 01 березня 2022 року - до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Наказом ДП «АМПУ» від 30 серпня 2022 року № 224-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » припинено з 30 серпня 2022 року простій та призупинено з 30 серпня 2022 року дію трудового договору, укладеного із ОСОБА_1 до відновлення можливості виконувати нею роботу, але не пізніше дня після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

На думку позивача, пункт 2 наказу ДП «АМПУ» від 30 серпня 2022 року № 224-к в частині призупинення дії трудового договору є незаконним, суперечить вимогам статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки у обох сторін трудових відносин була та є можливість виконувати обов`язки, а тому у ДП «АМПУ» були відсутні підстави для призупинення дії трудового договору, укладеного з ним.

Позивач вважає, що вона має право на отримання належної їй суми заробітної плати за період незаконного призупинення дії трудового договору.

Також позивач стверджує, що внаслідок порушення її прав у сфері трудових відносин, їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у сумі 30 000 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 02 червня 2023 року на 11годин 30 хвилин.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2023 року задоволенео клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання наказу незаконним, про поновлення дії трудового договору, про стягнення середнього заробітку, про стягнення моральної шкоди задоволено. Суд витребував з ДП «Адміністрація морських портів України наступну інформацію:

-копію статуту ДП «АМПУ»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 28.02.2022 № 84-к «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 28.02.2022 № 85-к «Про внесення змін до наказу ДП «АМПУ» від 28.02.2022 № 84-к «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 28.02.2022 № 86-к «Щодо припинення простою для працівників, які залучаються до роботи»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 31.03.2022 № 102-к «Про організацію трудових відносин в апараті управління ДП «АМПУ» в умовах воєнного стану»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 30.08.2022 № 224-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 »;

-копію посадової інструкції провідного юрисконсульта провідного юрисконсульта відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту апарату управління ДП «АМПУ»;

-копію положення про Юридичний департамент ДП «АМПУ», яке затверджене наказом ДП «АМПУ» від 18.08.2020 №231/10;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 30.06.2022 № 47/10 «Про правила поведінки в ДП «АМПУ»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 01.09.2022 № 264-к «Про припинення простою та запровадження дистанційної роботи працівників апарату управління ДП «АМПУ»;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 28.10.2022 №383-к;

-копію наказу ДП «АМПУ» від 27.02.2023 №90-к;

-копії табелів обліку використання робочого часу юридичного департаменту апарату управління ДП «АМПУ» з червня 2021 по грудень 2022;

-копію колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, зареєстрованого в Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації в місті Києві 30.03.2016 № 88;

-копію розрахункових листів ОСОБА_1 . Позивача з червня 2021 року по грудень 2022 року;

-копію наказу, яким призначено повідного юрисконсульта відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту аппарат.

Копію ухвали направити до Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) - для виконання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2023 року виправлено описку в ухвалі від 05.05.2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання наказу незаконним, про поновлення дії трудового договору, про стягнення середнього заробітку, про стягнення моральної шкоди, а саме викласти п. 16 абзацу 2 описової частини ухвали та п. 16 абзацу 2 резолютивної частини в наступній редакції:

«-копію наказу, яким призначено повідного юрисконсульта відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту апарату управління ДП «АМПУ» ОСОБА_2 відповідальною за ведення табелю обліку використання робочого часу у юридичному департаменті», замість невірного:

«-копію наказу, яким призначено повідного юрисконсульта відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту аппарат ».

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення без розгляду в частині позовних вимог по цивільній справі задоволено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання наказу незаконним, та скасування наказу, про поновлення дії трудового договору, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди, в частині: про поновлення дії трудового договору залишити без розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2024 року в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 30.08.2022 року №224-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 », про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу державного підприємства "Адміністрація морських портів України" від 30.08.2022 року №224-к "Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ", про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди та призначити судове засідання на 29 квітня 2024 року на 11 годину 30 хвилин.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 року Витребувано з Первинної профспілки організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» письмові відомості про те чи є позивачка ОСОБА_1 членом Первинної профспілки організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України», з якого періоду (часу) та на підставі яких документів. Копію ухвали направити до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (м. Одеса, вул.Ланжеронівська 1) - для виконання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лисецька О.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. До суду надійшла письмові заява від позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Лисецької О.О. про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами ( т.4,арк.сп.202-203).

В судове засідання представник відповідача Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. В матеріалах справи міститься письмовий відзив представника відповідача Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» ( т.3,арк.сп.1-22).

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає , що позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу державного підприємства "Адміністрація морських портів України", про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди, про стягнення судового збору, є обгрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , з квітня 2018 року перебуває у трудових відносинах з державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та працює на посаді провідного юрисконсульта відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту апарату управління ДП «АМПУ».

Наказом ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 84-к «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні» встановлено початок простою в апараті управління ДП «АМПУ» з 08. год. 30 хв. 01 березня 2022 року - до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Простій не стосується працівників апарату управління ДП «АМПУ», які проходять військову службу за призовом під час мобілізації; залучених до виконання трудової повинності; працюють згідно з змінним графіком роботи.

Підпунктом 3.2. Наказу 28 лютого 2022 року № 84-к визначено, що залучення працівників апарату управління ДП «АМПУ» до роботи за основним місцем роботи (робочому місці) відбувається виключно у разі крайньої необхідності, за погодженням або з ініціативи керівника відповідного структурного підрозділу апарату управління, та виключно за умови гарантування безпечних умов праці.

Наказом ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 85-к «Про внесення змін до наказу ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 84-к «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні» внесено зміни до наказу ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 84-к. Зокрема, підпункт 3.2 пункту 3 викладено у такій редакції: «3.2. Залучення працівників апарату управління ДП «АМПУ» до роботи відбувається виключно у разі крайньої необхідності за їх згодою, за ініціативи керівника підприємства та/або керівника відповідного структурного підрозділу апарату управління, та виключно за умови гарантування безпечних умов роботи.

Наказом ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 86-к «Щодо припинення простою для працівників, які залучаються до роботи» установлено, що простій для працівників апарату управління ДП «АМПУ», які залучаються до роботи відповідно до підпункту 3.2. пункту 3 наказу ДП «АМПУ» від 28 лютого 2022 року № 84-к «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні» (зі змінами), припиняється виключно на день/дні їх залучення до роботи.

Наказом ДП «АМПУ» від 30 серпня 2022 року № 224-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 », керуючись Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ, Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», враховуючи наказ Міністерства інфраструктури України від 28.04.2022 року №256 «Про закриття морських портів», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2022 року за №470/37806, а також призупинення діяльності портових операторів в більшості морських портів України, що вплинуло на фінансовий стан підприємства, відсутність організаційних та технічних умов для виконання роботи певними категоріями працівників апарату управління ДП «АМПУ», відповідно до п.1 - припинено з 30 серпня 2022 року простій, встановлений наказом ДМ «АМПУ» від 28.02.2022 року № 84-к « про організаційні захлжи, повязані з веденням военного стану в Україні» ( зі змінами), провідному юрисконсульту відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту апарату управління ОСОБА_1 ; відповідно до п.2 призупинити з 30 серпня 2022 року дію трудового договору, укладеного із ОСОБА_1 , до відновлення можливості виконувати нею роботу, але не пізніше наступного дня після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Надалі, наказом ДП «АМПУ» від 14 квітня 2023 року № 167-к «Про поновлення дії трудових договорів», керуючись ст.13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (зі змінами), враховуючи рапорт з основної діяльності директора юридичного департаменту апарату управління Мельникова Д.О. від 03.04.2023 року №148/10-01-01-р, відповідно до п.1: - відновлено з 01 травня 2023 року дію трудових договорів, укладених з працівниками апарату управління, зокрема, з провідним юрисконсультом відділу загально-правової роботи управління організації правової роботи юридичного департаменту апарату управління ДП «АМПУ» позивачкою ОСОБА_1 .

ДП «АМПУ» було повідомлено позивачку про призупинення дії трудового договору шляхом вручення копії наказу від 30.08.2022 року за № 224-к, про що позичака ОСОБА_1 поставила підпис , та була ознайомлена з наказом 30.08.2022 року, а про відновлення дії трудового договору - шляхом направлення листа.

Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року по справі, Первинна профспілкова організація працівників ДП «АМПУ» повідомила, що позивачка ОСОБА_1 є членом Первинної профспілкової організації працівників ДП «АМПУ» з 18.12.2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.12.2023 року та Протоколу засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників ДП «АМПУ» від 18.12.2023 року № 11-18-12/2023.

При таких обставинах, суд відхиляє доводи позивачки, що призупинення з нею дії трудового договору ( станом на 30.08.2022 року ) потребувало отримання попередньої згоди від Первинної профспілкової організації працівників ДП «АМПУ» відповідно до вимог Колективного договору, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що позивачка ОСОБА_1 станом на час спірних правовідносин була членом Профспілки.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст. ст. 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє і на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15.03.2022 року було прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами 2 та 3 ст. 1 Закону № 2136-ІХ встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. ст. 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Згідно ч. 1 та 4 ст. 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Однак, таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Підставою для призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , ДП «АМПУ» визначено призупинення діяльності портових операторів у більшості морських портів України, що вплинуло на фінансовий стан підприємства, відсутність організаційних та технічних умов для виконання позивачем роботи.

При цьому об`єктивних обставин неможливості забезпечити саме позивачку роботою відповідач не навів.

З матеріалів справи вбачається, що як на час видачі оспорюваного наказу про призупинення дії трудового договору, так і на час розгляду даної справи, ДП «АМПУ» не припиняло свою діяльність, при цьому трудові відносини були відповідачем призупинені вибірково з окремими працівниками, а не з усіма працівниками.

Крім того, у період призупинення дії трудового договору із ОСОБА_1 , три працівники відділу загально-правової роботи юридичного департаменту, які мали ідентичні посадові обов`язки із позивачкою, були переведені на дистанційну форму організації праці.

Таким чином, суд доходить до висновку, що ДП «АМПУ» не було позбавлене можливості надати позивачці роботу.

При цьому, саме по собі погіршення фінансового стану підприємства не є тією обставиною, яка надає роботодавцю право призупиняти трудові договори з працівниками на підставі ст. 13 Закону № 2136-ІХ.

При таких обставинах, суд доходить висновку, що призупинення дії трудового договору із ОСОБА_1 є незаконним, оскільки обставин неможливості відповідача, у зв`язку з військовою агресією проти України, надати позивачу роботу, а останній її виконувати - не встановлено, та доводи заперечень ДП «АМПУ» на позовну заяву цього не спростовують.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У КЗпП України відсутня норма права, яка б у цій ситуації регулювала питання виплати середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору, так як це не є ні простоєм, ні звільненням працівника.

Водночас ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Враховуючи, що незаконні дії відповідача позбавили позивачку ОСОБА_1 можливості працювати та призвели до порушення її конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю суд застосовує до спірних правовідносин норму ч. 2 ст. 235 КЗпП України, яка регулює подібні за змістом відносини, та покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу середній заробіток за час її перебування у вимушеному прогулі.

Такий висновок суду кореспондується з висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22, від 31.01.2024 року у справі № 161/8196/22, від 27.03.2024 року у справі № 507/1435/22.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок № 100 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку № 100, основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього-п`ятого пункту 4 цього Порядку, а саме з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

З наведеного можна зробити висновок про те, що якщо працівник протягом останніх чотирьох календарних місяців, що передують місяцю, у якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, не відпрацював жодного робочого дня, у нього відсутній розрахунковий період, тому середня заробітна плата в такому випадку обчислюється виходячи з посадового окладу.

Водночас, якщо в розрахунковому періоді є хоча б один повний відпрацьований день, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за такий робочий день.

При цьому простій це час протягом якого працівник не працює. Оплата простою не з вини працівника є платою за невідпрацьований час і входить до фонду додаткової заробітної плати.

Як зазначено в пункті 2 розділу ІІ Порядку № 100, час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Також при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (абзац другий пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 100).

Отже, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці час простою не враховується, навіть у разі збереження під час простою за працівником середнього заробітку.

Матеріалами справи встановлено, що дію трудового договору з позивачкою було призупинено з 30.08.2022 року.

Тобто, розрахунковим періодом мав бути червень та липень 2022 року.

Згідно Довідки щодо розрахунку середньоденного заробітку ДП «АМПУ» від 23.08.2023 року №10-04-01-01-26/93 позивачці ОСОБА_1 у червні та липні 2022 року встановлений посадовий оклад у сумі 32526 грн.

У червні та липні 2022 року було 43 робочих дні.

Таким чином, середньоденна заробітна плата становить у сумі 1512,84 грн, з розрахунку: (32526 + 32526)/ 43 = 1512,84 грн.

Середньомісячна заробітна плата позивачки становить у сумі 32 526,06 грн., з розрахунку: (1512, 84 * 21,5 = 32 526,06 грн.)

Час вимушеного прогулу позивачки ОСОБА_1 з 30.08.2022 року по 01.05.2023 року становить 174 робочих днів.

Відповідно, середній заробіток за час призупинення дії трудового договору, який підлягає стягненню з відповідача ДП «АМПУ» на користь позивачки, становить у сумі 263234,16 грн., з розрахунку - 1512,84 грн. * 174 днів = 263 234,16 грн.

Крім того, підпункти 2 та 4 пункту 1 статті 430 ЦПК України визначають, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості.

Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Судом встановлено, що внаслідок порушення права позивачки ОСОБА_1 на працю, останній було спричинено моральних страждань.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, які підлягають врахуванню при визначенні розміру моральної шкоди (моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і необхідності додаткових зусиль для організації працівником свого життя), суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди повинен становити 10 000 гривень, що буде відповідати принципам розумності та справедливості, і є достатнім для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» підлягає стягненню судовий збір, у сумі 3757 гривень 60 копійок на користь позивачки ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 12-13, 76-82, 89, 141, 213, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 46, 232 233 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу державного підприємства "Адміністрація морських портів України", про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди, про стягнення судового збору - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 Наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 30.08.2022 № 224-к « Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ».

Стягнути з Державного підприємства « Адміністрація морських портів України » (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 30.08.2022 року по 01.05.2023 року (день поновлення дії трудового договору) у сумі 263 234 (двісті шістдесят три тисячі двісті тридцять чотири) гривень 16 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 гривен.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 3757 гривень 60 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у сумі 32 526 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст скаладено та підписано 23.01.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.