Справа №524/7168/22
Провадження №2/524/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Ткаченко Я.С., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський Анатолій Григорович про визнання недійсним заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським Анатолієм Григоровичем 10.08.2022 складеного від імені ОСОБА_4 та зобов`язання приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовського Анатолія Григоровича виключити із Реєстру запис про реєстрацію заповіту, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори, де дізнався про те, що за життя його батько склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_1 ..

Він вважає, що вказаний заповіт є недійсним, оскільки складений проти дійсної волі його батька. Вважає, що його батько під час складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій. Вказав, що відповідач цілеспрямовано вчиняла дії з метою заволодіння майном його батька. Просив врахувати, що батько хотів оформити все майно на нього, а тому у спадкодавця не було волевиявлення на складання спірного заповіту.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити. Представник позивача вказав, що спірний заповіт посвідчено із численними порушеннями. Звертав увагу, що на час посвідчення заповіту батько позивача був хворий, та не розумів значення своїх дій.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві відповідач зазначила, що проти задоволення позову заперечує. Вказала, що із ОСОБА_4 у шлюбі вона перебувала з 06.05.2011 по день його смерті. Вважає, що зазначені позивачем обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними доказами. Вказала, що її чоловік за життя виявив бажання скласти заповіт на її ім`я, оскільки із сином у нього були складні відносини. Вказала, що позивач не цікавився життям батька. Зазначила, що на час складання заповіту ОСОБА_4 добре орієнтувався у навколишній обстановці, повністю усвідомлював значення своїх дій і міг ними керувати. Просила врахувати, що позивач не долучив доказів наявності у заповідача психічної хвороби чи розладів. Просила врахувати, що положення чинного законодавства не передбачають вилучення запису про реєстрацію заповіту.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказав, що на час смерті ОСОБА_4 він та ОСОБА_1 тривалий час перебували у зареєстрованому шлюбі, про що позивач навіть не знав, оскільки багато років не спілкувався з батьком і не цікавився його життям Вказав, що ОСОБА_4 самостійно звернувся до нотаріуса з метою оформлення заповіту, що підтвердив у своїх поясненнях нотаріус.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г. в письмових поясненнях зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Просив врахувати, що позивач зазначив взаємовиключні підстави для визнання заповіту недійсним: вчинення під примусом та без дійсної волі. Зазначив, що заповіт посвідчено відповідно до вимог законодавства.

В судовому засіданні приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г. пояснив, що в серпні 2022 року він оформлював заповіт за місцем проживання спадкодавця. Пояснив, що перед оформленням заповіту він провів бесіду із спадкодавцем особисто і наодинці. Під час вказаної бесіди ОСОБА_4 поводився адекватно, чітко відповідав на поставлені йому запитання і виявив бажання заповідати майно своїй дружині. Оскільки у ОСОБА_4 тремтіла рука, він запропонував йому запросити особу, якій він довіряє, з метою підписання заповіту і останній назвав свого сусіда, ОСОБА_5

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

09 березня 2023 року було постановлено ухвалу про витребування доказів.

25 травня 2023 року оголошено перерву в підготовчому засіданні та витребувано докази.

21 вересня 2023 року закрито підготовче провадження.

29 січня 2024 року справу передано судді Андрієць Д.Д.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина ОСОБА_4 ОСОБА_1 , що підтверджується копією заяви від 31.08.2022, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Також 07.09.2022 заяву про прийняття спадщини подав син спадкодавця ОСОБА_1 , що підтверджується копією заяви та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 10.08.2022 ОСОБА_4 склав заповіт, яким все с соє майно заповідав ОСОБА_1 .. Заповіт було підписано ОСОБА_5 .

НОРМИ ПРАВА

В ст. 203, 204 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун. Сторона, яка знала про стан фізичної особи у момент вчинення правочину, зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану у зв`язку із вчиненням такого правочину.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

В ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення заповіту відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

З позовом про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 225 ЦК України звертається:

(а) або сторона правочину, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними;

(б) або в разі її смерті - інші особи, чиї цивільні права або інтереси порушені. До інших осіб відносяться, зокрема, спадкоємці сторони правочину, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Аналогічний висновок зроблений і в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 523/14606/13-ц та від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16-ц.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним заповіту, позивач вказував на те, що його батько не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

На підтвердження своїх доводів позивач заявив клопотання про допит свідків.

Так, свідок ОСОБА_6 повідомила, що є сестрою померлого ОСОБА_4 та тіткою позивача. Вказала, що ОСОБА_1 створювала перешкоди у спілкуванні із ОСОБА_4 .. Повідомила, що близько 6 років до смерті брата не спілкувалась із ним.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що знав померлого ОСОБА_4 більше 20 років. Вказав, що незадовго до смерті ОСОБА_4 вони зустрілись біля магазину і ОСОБА_4 повідомив його про перенесений інсульт. Доводи позивача з приводу того, що відповідач пропонувала йому гроші за підписання заповіту спростував.

Судом було допитано свідка ОСОБА_5 , який підписав заповіт на прохання заповідача. Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 повідомила йому про те, що ОСОБА_4 не може самостійно підписати заповіт і просила підписати заповіт за нього. Вказав, що ОСОБА_4 все розумів та мав волю заповісти майно дружині. Заповіт було прочитано ОСОБА_4 вголос. Повідомив, що ніколи не бачив сина ОСОБА_4 , хоча вони є сусідами.

Також, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г. повідомив, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_4 в повній мірі розумів значення своїх дій і виявляв бажання заповісти майно дружині.

Відповідно до відповіді Відокремленого підрозділу - Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №2, ОСОБА_4 в даному закладі на обліку не перебував та за медичною допомогою не звертався.

Не доводить позицію позивача і відповідь КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради», відповідно до якої за місцем проживання спадкодавця було проведено 3 виклики за період із січня 2022 року по серпень 2022 року та протокол патолого-анатомічного дослідження №239 від 29.08.2022, з огляду на те, що за змістом ст. 225 ЦК України недійсність правочину встановлюється на підставі неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Отже, проаналізовані судом докази в їх сукупності не свідчать про те, що в момент посвідчення спірного заповіту, 10.08.2022 ОСОБА_4 не розумів значення своїх дій та(або) не міг керувати ними.

Інших доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_4 не міг усвідомлювати значення своїх дій в момент посвідчення заповіту матеріали справи не містять.

У зв`язку із викладеним, суд не вбачає підстав для визнання заповіту недійсним.

Вимога позивача про зобов`язання приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовського Анатолія Григоровича виключити із Реєстру запис про реєстрацію заповіту також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про визнання заповіту недійсним. Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 2.1.6 Положення про Спадковий реєстр реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заповіти та спадкові договори щодо визнання заповіту (спадкового договору) недійсним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача. Також, з позивача на користь відповідача суд стягує витрати на правничу допомогу в сумі 40000 грн. Суд приймає до уваги, що клопотання про зменшення розміру судових витрат позивач не заявив.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 20 лютого 2023 року по справі № 524/7168/22 підлягають скасуванню відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту та зобов`язання вчинити дії.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати покласти на позивача.

Стягнути із ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , НОМЕР_5 судові витрати в сумі 40000 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 20 лютого 2023 року по справі № 524/7168/22 у виді арешту на нерухоме майно та рухоме майно, зокрема на автомобіль Daewoo Lanos, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 , належне за життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 03.02.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ