Справа № 703/6796/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Овсієнка І.В.

за участю

секретаря судового засідання Вовк І.І.

представника позивача Золотаря О.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

установив:

20.12.2024 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву від 28.09.2012 та приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку http://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 100000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 05/16, тип - Універсальна. В подальшому, після закінчення строку дії даної картки, ОСОБА_1 видано кредитну картку номер НОМЕР_2 зі строком дії 12/19, тип -Універсальна, надалі кредитну картку номер НОМЕР_3 зі строком дії до 08/22 тип -Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Відповідач не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. В процесі користування рахунком відбулася заміна відсоткової ставки до 42%, відповідно до підписаної 10.07.2020 відповідачкою заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Клієнт не надав банку жодного разу заперечення щодо розміру процентної ставки, при цьому частково погашала заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Надалі, починаючи із березня 2022 року, у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії рф, банк скасував відсоткову ставку, встановивши її на рівні 0, в подальшому, починаючи із квітня 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до розміру, погодженого сторонами. 02.08.2023 ОСОБА_1 підписала в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та додаткову угоду, згідно якої сторони узгодили зміну умов кредитного договору в частині типу кредиту невідновлювальної кредитної лінії, пільговою процентною ставкою в 12% річних, строк кредитування 12 місяців із можливістю пролонгації, але не більше 5 років, термін повернення кредиту на 180-й день з моменту порушення клієнтом зобов`язань за кредитним договором. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувалася повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Згідно загальних умов надання послуг Приватбанком, виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Згідно пільгових умов кредитування, погоджених із ОСОБА_1 підписанням заявки та додаткової угоди 02.08.2023, встановлений мінімальний платіж у розмірі 1% від суми заборгованості щомісяця протягом перших шести місяців, надалі у розмірі 3%, починаючи із 7 місяця і до повного погашення заборгованості. Строк повернення кредиту протягом 180 днів із часу, коли було допущене порушення. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 19.11.2024 має заборгованість 111304,14 грн, яка включає 89429,97 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21874,17 грн заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідачка не в змозі виконати свої зобов`язання і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою від 23.12.2024 відкрите провадження в справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строк учасникам справи на подання письмових заяв по суті справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі на підставах, зазначених у позовній заяві та додатках.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не надала, однак в судовому засіданні не заперечувала обставин, викладених в позовній заяві та на які вказував представник позивача. Вказала, що в 2012 році уклала договір із Приватбанком шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, отримала кредитну картку та використовувала кредитні кошти, поповнювала кредитний рахунок по мірі своїх можливостей та отримувала перевипущені картки після закінчення строку дії попередніх. Не мала можливості виконувати зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі через скрутне матеріальне становище, оскільки самостійно утримує малолітню дитину, від якої відмовився батько, який є іноземцем, перебуває за кордоном, її та дочку матеріально не підтримує. Від початку повномасштабної війни виїжджала з України в Польщу, після повернення кредитним рахунком користувалася, погашати заборгованість вже не мала змоги. Останнього разу вносила платіж на погашення заборгованості в березні 2024 року.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п. 6-7 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 13.12.2019 №151 (в редакції, чинній на час відповідного правочину) цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення. Використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом.

На документ в електронній формі одразу після його підписання цифровим власноручним підписом клієнта накладається кваліфікована електронна позначка часу. Після цього уповноважений працівник банку зобов`язаний невідкладно підписати цей документ власним кваліфікованим електронним підписом або засвідчити кваліфікованою електронною печаткою банку з кваліфікованою електронною позначкою часу (п. 18 Положення).

28.09.2012 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відтак отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у паперовому вигляді. При цьому, своїм підписом у заяві, відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms складає договір про надання банківських послуг. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 05/16, тип - Універсальна.

19.07.2016 для ОСОБА_1 випущено картку Універсальна номер НОМЕР_2 зі строком дії 12/19.

07.12.2018 для ОСОБА_1 випущено картку Універсальна номер НОМЕР_3 зі строком дії до 08/22. Станом на цей час кредитний ліміт складав 3500,00 грн.

10.07.2020 ОСОБА_1 підписала власноручно, використовуючи планшет у відділенні банку, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в редакції, чинній на дату відповідного правочину.

Відповідно до п. 1.3 умов та правил надання банківських послуг, процентна ставка для користування кредитними коштами картки Універсальна встановлюється на рівні 42%.

02.08.2023 року відповідачка підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та додаткову угоду №SAMDN8148_01 до кредитного договору від 02.08.2023. Відповідно до п. 1 додаткової угоди сторони узгодили зміни до умов кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг зміни: 1) тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; 2) строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; 3) процентна ставка, відсотків річних: 12,0%; 4) мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.

Як вбачається із п. 2 додаткової угоди, сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості по кредиту протягом 180 днів з моменту виникнення таких порушень після дати укладення цієї додаткової угоди, терміном повернення кредиту на підставі ст. 212, 611, 651 ЦК України встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта із погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання з договором у повному обсязі.

В пункті 3 додаткової угоди сторони погодили, що на дату її підписання заборгованість за договором становить 111247,15 грн, яка включає 89429,97 грн основної суми боргу за кредитом; 21817,18 грн - нараховані але не сплачені проценти за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦПК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із матеріалів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 підписала заяву-анкету та приєдналася до умов та правил надання банківських послуг, тим самим прийняла на себе зобов`язання по поверненню отриманих коштів, сплати процентів в порядку та на умовах визначених заявою та умовами укладеного договору.

Тобто між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався умовами кредитного договору та нормами ЦК України, а також нормами Закону України «Про електронну комерцію» (електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11).

Як вбачається із тексту анкети-заяви від 28.09.2012, її підписано від імені банку ПАТ КБ «Приватбанк» уповноваженою особою Баштаном А.В.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України (в редакції Закону № 642-VII від 10.10.2013 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців») юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

На підтвердження обставин належності позивачеві права вимоги до ОСОБА_1 подано редакцію Статуту АТ КБ «Приватбанк» в редакції Постанови КМУ від 14.08.2019 №712, пунктом 2 якого встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Приватбанк».

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру банком надано виписку про рух коштів за рахунком на ім`я ОСОБА_1 за період з 28.09.2012 до 27.11.2024.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Отже надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

В ході судового розгляду отримано підтвердження того, що кредитний договір у виді заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк», а також заяв про приєднання та додаткової угоди в подальшому, відбулося на підставі вільного волевиявлення позичальника. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування позичальник поставила свій підпис у заявках, додатковій угоді, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, зміну умов обслуговування, зокрема підвищення процентної ставки, набуття пільгових умов у зв`язку із простроченням виконання зобов`язань.

Ураховуючи те, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, банк розрахував суму заборгованості, що станом на 19.11.2024 складає 111304,14 грн, включає 89429,97 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21874,17 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Суд вважає вказаний розрахунок вірним. Відповідачка відзиву на позов АТ КБ «ПриватБанк», а також доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, до суду не надала.

За змістом статті 81 ЦУК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 28.09.2012, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 89429 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять дев`ять) грн 97 коп, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 21874 (двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) грн 17 коп, всього 111304 (сто одинадцять тисяч триста чотири) грн 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене 03.02.2025.

Суддя І.В. Овсієнко