Справа №672/1144/24
Провадження №2/672/38/25
28 січня 2025 року м.Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Пономаренко Л.Е.,
за участю: секретаря судового засідання Шкробот К.І.,
представника позивача- ОСОБА_2 ,
представника третьої особи - Сльоз О.В. ,
неповнолітньої дитини ОСОБА_4
свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування Сатанівської селищної ради,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період 2009-2012 проживав разом з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 . Коли доньці виповнилося чотири роки, мати відмовилася від неї, з того часу донька проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні та вихованні. Мати ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками. Донька не знає матір, про неї піклується лише батько, приділяє їй належну батьківську увагу. За даних обставин позивач звернувся до суду з позовом, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки та стягнути аліменти на утримання доньки.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що у 2009 році він познайомився з відповідачкою, вони стали проживати разом та переїхали проживати в м.Нову Каховку, де ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_8 . В 2012 році їх відносини погіршилися, відповідачка з дитиною переїхали в м.Миколаїв. Він підтримував спілкування з ОСОБА_7 через наявність спільної дитини, приїжджав провідувати доньку. Навесні 2014 року батьки ОСОБА_7 в телефонній розмові повідомили йому, що віддала дитину в садочок-інтернат. Після цього він приїхав в м.Миколаїв в цей дитячий садочок, поспілкувався з вихователями садочка, які охарактеризували мати дитини з негативної сторони і за погодженням з ОСОБА_7 забрав дитину до себе. Мати декілька разів провідувала доньку, а з 2015 припинила спілкування. З того часу мати не приділяла уваги життю своєї дитини, не цікавилась її здоров`ям та вихованням. Він виховував доньку самостійно. ОСОБА_7 не піклується про доньку, не цікавиться її успіхами у школі, станом здоров`я, не спілкується з донькою взагалі. З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, він з донькою був вимушений виїхати з м. Нова Каховка Херсонської області та переїхати в Хмельницьку область. ОСОБА_9 жодного разу не поцікавилася долею дитини, враховуючи що остання знаходилась в небезпечних для здоров`я та життя умовах. Єдиний зв`язок, який ще іноді підтримується - це зв`язок з батьками ОСОБА_7 , останні дзвонили в 2023 році.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, позбавити ОСОБА_7 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на її утримання в розмірі однієї чверті заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.
Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала.
Представник органу опіки та піклування Сатанівської селищної ради Сльоз О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_7 відносно її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підтвердження позиції суду надано висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від 16.01.2025.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що проживає по сусідству з позивачем в с. Юринці. Приблизно в серпні 2022 року вона, співчуваючи людям, які через російську окупацію втратили свої домівки, вирішила віддати для проживання батьківський будинок внутрішньо переміщеним особам і дозволила проживати в будинку ОСОБА_10 разом з його донькою ОСОБА_11 . Матері дитини вона не бачила. Спочатку всі сусіди боялися задавати питання щодо матері, розуміючи з якої території виїхала ця сім`я, але потім сама ОСОБА_8 розповіла, що мати її кинула і вона проживає з батьком. Позивача свідок охарактеризувала з позитивного боку як турботливого та люблячого батька.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживала в м.Нова Каховка і була знайома з ОСОБА_1 . Після переїзду в Хмельницьку область в с.Сатанів вона дізналася, що ОСОБА_1 разом з донькою проживає неподалік в с.Юринці. Мати дитини вона ніколи не бачила, знає що ОСОБА_12 виховує доньку самостійно.
Судом було заслухано позицію самої дитини ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона проживає з батьком, для неї створено належні умови для проживання, батько її утримує. ОСОБА_7 вона майже не пам`ятає. Спогади, які в неї залишилися, це те, що мати залишала її маленькою дома на тривалий час одну. Раніше іноді їй дзвонили бабуся та дідусь з боку матері, але, враховуючи постійну зміну ними контактних номерів, зв`язок був односторонній, вона їм дзвонити не могла. Зазначила, що саме від неї виходила ініціатива щодо позбавлення матері батьківських прав. Вона до неї не має ніяких почуттів і не вважає її матір`ю.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, пояснення представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на протязі 2009-2012 років проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 . З 2012 року сторони припинили проживати разом, малолітня донька ОСОБА_8 залишилися проживати разом з ОСОБА_7 .. З 2014 року дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні та вихованні.
Судом достовірно встановлено, що відповідач з 2014 року до моменту розгляду цієї справи ніяким чином не піклувалась про дитину, не цікавилася її життям, станом здоров`я, не спілкувалась з донькою, будь-якої участі у вихованні дитини не приймала, не виявляла щодо неї батьківського піклування та турботи, свідомо нехтувала своїми обов`язками.
Зазначені обставини підтверджуються комплексом досліджених судом доказів. Усі допитані судом свідки підтвердили факт не прийняття участі матері в житті своєї доньки ОСОБА_14 .
Згідно довідки опорного закладу освіти Сатанівський ліцей Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 25.09.2024 встановлено, що мати ОСОБА_7 контакту з ліцеєм, де вчиться ОСОБА_15 -учениця 9-Б класу, не підтримує, із вчителями не спілкується, шкільним життям дитини не цікавилася.
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_16 встановлено, що сім`я винаймає житло в с.Юринці Хмельницького району Хмельницької області. Умови проживання задовільні, в будинку наявні речі, необхідні для проживання, сім`я забезпечена продуктами харчування.
Рішенням № 6/2025 від 16 січня 2025 року Виконавчого комітету Сатанівської селищної ради Хмельницької області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку вказано, що дитина проживає з батьком ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7 участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не телефонує дитині, не надає коштів на її утримання, жодного разу за 10 років не привітала доньку з Днем народження. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради ОСОБА_7 не з`явилася, про час та місце проведення засідання була повідомлена в телефонному режимі.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).

Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В силу пункту 2 ч. 1 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Сім`я - це важливе середовище формування особистості. В сім`ї нас виховують, формують певні норми і правила поведінки. Саме тут закладаються наші ціннісні орієнтації та певні стилі життя. Любов - найважливіший чинник у формуванні фізичного, емоційного й духовного життя людини. Тепло любові материнського серця необхідне для фізичного та духовного розвитку дитини. Мати створює безпечну та гармонійну атмосферу, у якій дитина може виростати й розкриватися. Вона вчить дитину цінностям, навичкам та моральним принципам, що допомагають дитині стати повноцінним членом суспільства.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконувала належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не цікавиться долею доньки протягом тривалого періоду часу, участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, тобто контакту не підтримує, що стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При розгляді даного спору для суду пріоритетними є забезпечення найкращих інтересів дитини і його ставлення до подій. ОСОБА_4 аргументовано висловила свою позицію щодо небажання мати матір`ю ОСОБА_7 .. В такому віці в неї вже сформована її особистість і виходячи з її пояснень, ця позиція ґрунтується не на образах на матір, а на не сприйнятті її матір`ю. Тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у її долі, а тому приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Окрім цього, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_14 .

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 протягом тривалого часу не здійснювала своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не приділяла їй належної уваги, не здійснювала догляд за нею, не забезпечувала усім необхідним для задоволення її потреб, не відвідувала навчальний заклад, де вчилася дитина, проживає окремо від дитини, не цікавиться її життям, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Таким чином, із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_14 підлягають стягненню аліменти в розмірі частини доходів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Крім того, оскільки позивач за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, тому з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 280-282, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 29 жовтня 2024 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Городоцького районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Сатанівської селищної ради, місце знаходження: вул.Бузкова, буд.135Ж, смт Сатанів Хмельницький район, Хмельницька область, 32034, .

Суддя Л.Е.Пономаренко