Справа № 548/2850/24
Провадження № 2/548/166/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Манжос Т.В., Матвієнко О.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності спадкодавцю нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивачки та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначила, що вона ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_2 помер в с.Куторжиха Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_2 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його спадкове нерухоме майно- житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.12.2024 року вих.№ 573/02-14 вбачається, що 10.05.2024 року на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини було відкрито у цій держнотконторі спадкову справу №83/2024 до майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім постійним місцем його проживання було АДРЕСА_1 .

В ході вивчення документів, наданих по будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який входить до спадщини ОСОБА_2 , встановлено:

1) належний правовстановлюючий документ спадкоємцем поданий- це рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23.11.2009 року, яке набрало законної сили 04.12.2009 року, право власності за ОСОБА_2 зареєстровано відповідно до вимог законодавства, яке діяло на той час - Комунальним підприємством « Лубенське МБТІ»;

2) за даними технічної інвентаризації будинку від 26.11.2024 року, дані по якій стосовно будинку внесені до Реєстру будівельної діяльності (ЄДЕССБ), про що мається Витяг з даного реєстру, встановлено, що від часу попередньої інвентаризації власником було проведено в будинку добудови без отримання на те дозвільних документів. Внаслідок цього стан і характеристика будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому істотно відрізняється від параметрів цього об`єкта, які були узаконені рішенням суду в 2009 році, у зв`язку з чим мені роз`яснено необхідність звернутися до суду з відповідною заявою.

26.12.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивачка не з"явилася, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу у відсутність їх представника .

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивачка, ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_2 помер в с.Куторжиха Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_2 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його спадкове нерухоме майно- житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.12.2024 року вих.№ 573/02-14 вбачається, що 10.05.2024 року на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини було відкрито у цій держнотконторі спадкову справу №83/2024 до майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім постійним місцем його проживання було АДРЕСА_1 .

В ході вивчення документів, наданих по будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який входить до спадщини ОСОБА_2 , встановлено:

1) належний правовстановлюючий документ спадкоємцем поданий- це рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23.11.2009 року, яке набрало законної сили 04.12.2009 року, право власності за ОСОБА_2 зареєстровано відповідно до вимог законодавства, яке діяло на той час - Комунальним підприємством « Лубенське МБТІ»;

2) за даними технічної інвентаризації будинку від 26.11.2024 року, дані по якій стосовно будинку внесені до Реєстру будівельної діяльності (ЄДЕССБ), про що мається Витяг з даного реєстру, встановлено, що від часу попередньої інвентаризації власником було проведено в будинку добудови без отримання на те дозвільних документів. Внаслідок цього стан і характеристика будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому істотно відрізняється від параметрів цього об`єкта, які були узаконені рішенням суду в 2009 році, у зв`язку з чим мені роз`яснено необхідність звернутися до суду з відповідною заявою.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України позивачка, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла його спадщину.

Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 45, 8 кв.м., житловою площею 14, 1 кв.м., прибудови літ.а, сараю літ. Б, вбиральні літ.В, літньої кухні літ.Г, навісу літ.г, літнього душу літ.Д, колодязя пробойного №1, огорожі №2, №4, воріт №3, виготовлених ФОП ОСОБА_3 станом на 26 листопада 2024 року, вбачається, що вказана будівля перебуває у задовільному технічному стані та придатна до подальшої експлуатації.

Побудовано без отримання дозвільних документів прибудову до будинку літ.а, літню кухню літ.Г . Загальна площа будинку збільшилась з 30, 4 кв.м. до 45, 8 кв.м. внаслідок проведення самочинної добудови літ.а. Житлова площа зменшилась з 14,2 кв.м. до 14, 1 кв.м. внаслідок уточнення лінійних промірів. Навіс літ.г є тимчасовою будівлею без фундамента, літній душ літ.Д є поліпшенням садиби - непотребує дозвільних документів. Споруди колодязь пробойний №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4 є поліпшенням присадибної ділянки, отримання дозвільних документів не вимагається.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку об`єкта нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Альбатрос» станом на 17.12. 2024 року його ринкова вартість становить 73 800, 00 грн..

Даний факт має юридичне значення, оскільки його встановлення дозволить позивачці використовувати своє право, як власника, на розпорядження належним в порядку спадкування за законом майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_2 та повністю підтверджується: копією рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23.11.2009 року по справі № 2-745/09 р., яке набрало законної сили 04.12.2009 року; Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП « ОСОБА_3 .

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 цієї статтті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином,під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області( , адреса знаходження: м. Хорол, вул. 1 Травня, буд. 4, Лубенського району Полтавської області) про встановлення факту належності спадкодавцю нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом-задовольнити.

Встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 об`єкта нерухомого майна: житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 45, 8 кв.м., житловою площею 14, 1 кв.м., прибудови літ.а, сараю літ. Б, вбиральні літ.В, літньої кухні літ.Г, навісу літ.г, літнього душу літ.Д, колодязя пробойного №1, огорожі №2, №4, воріт №3.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на об`єкти нерухомого майна - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 45, 8 кв.м., житловою площею 14, 1 кв.м., прибудови літ.а, сараю літ. Б, вбиральні літ.В, літньої кухні літ.Г, навісу літ.г, літнього душу літ.Д, колодязя пробойного №1, огорожі №2, №4, воріт №3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29.01.2025 року.

Суддя : О.В. Коновод