ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6537/23

Провадження № 22-ц/820/87/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Ковальова А.І.,

з участю апелянта, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького районного суду Хмельницької області в складі судді Павловської А.А. від 30 вересня 2024 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідачів, вказував, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15.07.2022 року у справі 686/14362/22 задоволено його заяву про забезпечення позову і вирішено накласти арешт на належне ОСОБА_2 офісне приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 486,2 кв.м, реєстраційний номер 01.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.12.2022 року у справі 686/15112/22 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто із ОСОБА_2 на його користь 13164696 грн. грошової компенсації за вказане офісне приміщення.

Цей його борг був зумовлений договором від 26.07.2012 року, що укладався між ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_4 і ТДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» за посередництва позивача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2023 року задоволено заяву ОСОБА_3 та накладено арешт на офісне приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 486,2 кв.м. Вказана ухвала була винесена у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_3 є матір`ю дружини відповідача ОСОБА_5 . Такі близькі сімейні відносини, із врахуванням вимоги на майже один мільйон доларів США від тещі до зятя, які з`явилися саме після задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення боргу із ОСОБА_2 , на думку позивача, явно вказують на те, що ці вимоги та їх забезпечення спрямовувалися саме на унеможливлення реального та повного виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і є надуманими.

Задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 903911 дол. США, які вона начебто позичила своєму зятю, за наявності іншого рішення про стягнення з нього 13164696 грн., впливає на реалізацію права позивача на реальне виконання його рішення у повному обсязі.

Обставинами, які на думку позивача свідчать про фіктивність цього договору позики від 24.11.2023 року є надання позики тещею своєму зятю на десять років; розмір позики 300000 дол. США пенсіонеркою 1939 року народження, яка очевидно відповідних доходів не мала; виникнення відповідного спору між ними відразу після задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення коштів; намагання, до вступу позивача у їх спір, вирішити його шляхом укладення мирової угоди між ними, отримавши, при цьому виконавчий документ та складанням розписки, на переконання позивача, у 2022 році, а не в 2010 році, як у ній вказано.

З врахуванням наведеного, позивач просив суд визнати недійсним договір позики від 24.11.2023 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як фіктивний.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2024 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянта, оскільки розписка є предметом спору та враховуючи пасивну поведінку ОСОБА_3 , оскільки жодних пояснень, документів на спростування обставин відсутності у неї коштів не надано, суд першої інстанції мав взяти до уваги відомості податкового органу та пенсійного фонду як такі, що підтверджують відсутність належного майнового стану позикодавиці для надання позичальнику 300000 дол. США та встановити відсутність такого факту їх надання.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін як законне та обґрунтоване. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано достовірних доказів того, що в момент вчинення договору позики у сторін договору були відсутні наміри створити юридичні наслідки та в діях обох сторін договору була присутня ознака фіктивності.

В судовому засіданні представниця ОСОБА_2 просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що 24.11.2010 року між ОСОБА_3 як позикодавицею та ОСОБА_2 як позичальником було укладено договір позики, за умовами якого позикодавиця передає у борг позичальнику, а позичальник приймає в борг від позикодавиці грошові кошти у розмірі 300000 дол. США, та позичальник зобов`язується повернути позикодавиці в строки і у порядку, зазначені в цьому договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яка отримана в позику, тобто 300000 дол. США.

Сторони погодили, що позика надається на 10 років та має бути повернута до 24.11.2020 року. Факт передачі позикодавцем зазначеної в п. 1 цього договору суми коштів засвідчується розпискою позичальника.

Згідно розписки, наявної у справі, ОСОБА_2 на виконання договору позики 24.11.2010 року особисто отримав від ОСОБА_3 кошти готівкою в сумі 300000 дол. США та зобов`язався їх повернути в строк до 24.11.2020 року відповідно до умов вказаного договору позики.

Відповідно до довідки ГУПФ України в Хмельницькій області від 30.11.2023 року ОСОБА_3 за період з квітня 2001 по грудень 2010 включно отримала 80232,24 грн. пенсії за віком.

ГУ ДПС у Хмельницькій області листом від 12.12.2023 року повідомило про відсутність інформації про доходи ОСОБА_3 за період 1998 2011 року.

26.07.2012 року між ТДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» і ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 було укладено договір, за яким він доручив підприємству виконати комплекс будівельно-монтажних робіт по будівництву 4-х поверхового будинку офісно-громадського призначення за адресою АДРЕСА_1 .

07.12.2017 року ТДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» і ОСОБА_1 уклали договір відступлення права вимоги (цесії), за яким первісний кредитор відступає та передає новому кредитору, а останній набуває та приймає право вимоги грошового зобов`язання до боржника ( ОСОБА_2 ) сплатити первісному кредитору еквівалент 360 тисяч дол. США, обов`язок по сплаті яких виник у боржника в результаті виконання первісним кредитором робіт з будівництва боржнику офісного приміщення по АДРЕСА_1 за договором від 26.07.2012 року та усі інші права, які має первісний кредитор за вказаним договором.

15.07.2022 року у справі № 686/14362/22 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, накладено арешт на офісне приміщення, належне ОСОБА_2

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 27.12.2022 року у справі № 686/15112/22 задовольнив позов ОСОБА_1 , ухвалив стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13164696 грн. грошової компенсації за офісне приміщення. Додатковим рішенням від 01.02.2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35000 грн. судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 21.03.2023 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2023 року залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.11.2023 у даній справі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21.03.2023 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 року, додаткового рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 21.03.2023 року.

23.01.2023 року у справі № 686/26656/22 за заявою ОСОБА_3 було накладено арешт на офісне приміщення, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2

20.02.2023 року співвідповідачка і відповідач уклали між собою мирову угоду у справі № 686/26656/22 і просили суд її затвердити. Предметом спору у зазначеній справі (і предметом мирової угоди) було стягнення коштів за оспорюваним договором позики.

ОСОБА_3 є тещею ОСОБА_2 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано доказів фіктивності договору позики, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами 2-3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1-2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Отже за змістом ст. 234 ЦК України фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Враховуючи наведене, позивач, який звертається із вимогою про визнання правочину недійсним як фіктивного, має довести відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано достатні, достовірні та допустимі докази того, що в момент вчинення договору позики у сторін договору були відсутні наміри створити юридичні наслідки та в діях обох сторін договору була присутня ознака фіктивності.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що підтвердження відсутності у ОСОБА_3 коштів в сумі 300000 дол. США, суд першої інстанції мав врахувати відомості податкового органу та пенсійного фонду, що підтверджують відсутність належного майнового стану у позикодавиці для надання позичальнику вказаної суми, є безпідставними, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів на підтвердження фіктивності укладеного правочину.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 31 січня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк