Справа № 467/1396/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою адвоката Рябченко К.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вісла" про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року адвокат Рябченко К.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Агрофірма "Вісла" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер :11:002:0043, розташованої на території Арбузинської селищної ради Первомайського (Арбузинського) району Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 726 від 16.09.2021 року та свідоцтва про право на спадщину за законом № 83 від 08.02.2023 року, що залишилася після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідуся ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2005 році бабуся позивача ОСОБА_2 , уклала договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0043 з ТОВ "Агрофірма "Вісла" строком на 10 років.

Даний договір зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах" про що в книзі державної реєстрації договорів оренди за № 05 від 29.05.2006 року зроблено запис.

27.08.2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Вісла" було укладено додатковий договір № 293 до основного договору оренди земельної ділянки, яким було збільшено термін оренди з десяти на п`ятнадцять років, тобто до 2021 року. Також змінено відсоток орендної плати з 1,7% на 2,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір був зареєстрований в Арбузинському реєстраційному секторі №5 від 22.08.2007 року за № 43.

07.07.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Вісла" укладено додатковий договір № 57, яким було внесено зміни до основного договору оренди землі, яким збільшено термін оренди з п`ятнадцяти років на двадцять п`ять років, тобто до 2031 року. Також змінено відсоток орендної плати з 2,5 % на 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір був зареєстрований Миколаївською регіональною філією ДП "Центр ДЗК" м. Київ за № 02 від 04.08.2008 року.

Відповідно до п. 9 та п. 11 даного договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками не пізніше 31 грудня звітного року дії договору оренди земельних ділянок сплачувати орендну плату у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, визначеної на 01 січня кожного року.

Відповідно до п. 9 та п. 11 Договору оренди землі від 29.05.2006 року орендар ТОВ "Агрофірма "Вісла" зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату.

На даний час відповідачем не виплачено позивачу орендну плату за Договором оренди від 29.05.2006 року за 2021-2023 роки, що складає 4319,89 грн. (із них: 1394,51 грн. х 3 роки орендна плата за 2021-2023 роки, пеня за 2021 рік - 51,10 грн., пеня за 2022 рік - 51,10 грн., пеня за 2023 рік -34,16).

Посилаючись на викладене та на систематичне невиконання відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати представник позивача просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за 2021-2023 роки в сумі 4319,89 грн.

Ухвалою суду від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача до суду надісланий відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач, під час набуття спадщини у виді земельної ділянки, яка належала його бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідусю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніяким чином не зв`язався із ТОВ "Агрофірма "Вісла" та не повідомив відповідача протягом одного місяця про зміну власника земельної ділянки, чим порушив свій обов`язок, як передбачено ч.3 ст. 148-1 ЗК України. На підтвердження виконання належним чином своїх обов`язків, як передбачено ч.1 ст. 526 ЦК України, ТОВ "Агрофірма "Вісла" у період з січня 2021 року по грудень 2023 року ТОВ здійснювало нарахування ОСОБА_2 орендної плати за договором оренди. Відповідач не знав про зміну власника земельної ділянки, його прізвище, ім`я, по батькові, адресу місця проживання, платіжних реквізитів, тому не міг належним чином виконати свої обов`язки стосовно сплати орендної плати за договором, що був укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Вісла". Вважає, що позивач шляхом бездіяльності не виконав належним чином своїх обов`язків, чим створив перешкоди для належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати.

Ухвалою суду від 31.01.2025 року за заявою представника позивача позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі, залишено без розгляду.

Представник позивача до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер :11:002:0043, розташованої на території Арбузинської селищної ради Первомайського (Арбузинського) району Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 726 від 16.09.2021 року та свідоцтва про право на спадщину за законом № 83 від 08.02.2023 року, що залишилася після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідуся ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2021 року номер витягу 275260947 та від 08.02.2023 року номер витягу 322291049.

29.05.2006 року між ОСОБА_2 (орендодавцем) та ТОВ "Агрофірма "Вісла" (орендар) укладено договір оренди землі № 293, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надала у строкове платне користування належну їй земельну ділянку площею 1,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років.

Відповідно до п. 5 вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 2968,00 грн.

Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1,7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 124,37 грн. (п. 9 договору), орендна плата здійснюється в грошовій або, за домовленістю сторін, відробітковій (послугами) чи натуральній формі, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексу інфляції (п.10).

На підставі пункту 11 договору орендна плата за звітний рік виплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня звітного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, орендарем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення за кожен день прострочення (п.14).

Відповідно до п.40 Договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходять до спадкоємців або інших осіб, які використовують ділянку разом з орендарем.

Вказаний договір та пов`язані із його укладенням речові права були зареєстровані у книзі державної реєстрації договорів в Миколаївській регіональній філії за №05 від 29.05.2006 року.

27.08.2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Вісла" було укладено додатковий договір № 293 до основного договору оренди землі, яким було збільшено термін оренди з десяти на п`ятнадцять років, тобто до 2021 року. Також змінено відсоток орендної плати з 1,7% на 2,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку.

07.07.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Вісла" було укладено додатковий договір № 57, до договору оренди землі, яким було збільшено термін оренди з п`ятнадцяти років на двадцять п`ять років, тобто до 2031 року. Також змінено відсоток орендної плати з 2,5 % на 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку. Додатковий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Як видно із свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 726 від 16.09.2021 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідок про доходи, виданої ТОВ "Агрофірма "Вісла", ОСОБА_2 за 2019- 2023 роки нараховано доходу: за 2019 рік - 3082,10 грн., за 2020 рік - 3082,10 грн., за 2021 рік - 3082,10 грн., за 2022 рік - 3082,10 грн., за 2023 рік - 3082,10 грн. інформація про виплату позивачу орендної плати відсутня.

Відповідно до статей 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1 статті 11 ЦК України.

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161- ХІV (тут і далі закон в редакції, яка була чинною на день укладання договору оренди, далі Закон № 161- ХІV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина 1 статті 6 Закону № 161- ХІV).

Статтею 93 ЗК України та статтею 1 Закону № 161- ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 13 Закону № 161- ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 21 Закону № 161- ХІV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У статті 15 Закону № 161- ХІV визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

В силу вимог статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 32 Закону № 161- ХІV на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 24 Закону № 161- ХІV передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, у тому числі, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Разом з тим ЦК України містить окрему норму, яка регламентує саме договір найму земельної ділянки та відсилає до спеціального законодавства в даній галузі права - це стаття 792 ЦК України.

Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Отже, за змістом статті 141 ЗК України та статті 32 Закону № 161- ХІV підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Схожі висновки викладені у постанові Великої Плати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, провадження № 12-201гс18, та постанові Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі № 551/542/20, провадження № 61-16493св21.

В силу частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 32 Закону № 161- ХІV передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно із частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до п.40 Договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходять до спадкоємців або інших осіб, які використовують ділянку разом з орендарем.

Тобто, отримавши у спадщину земельну ділянку, право оренди якої передано відповідачу за Договором, позивач набув, відповідно права та обов`язки орендодавця у цьому Договорі.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно із статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до пункту 42 Договору від 29.05.2006 року сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Частинами 1, 3 статті 148-1 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

На виконання вимог ч.3 ст. 148-1 ЗК України, представником позивача надано суду докази, а саме заяви позивача адресовані ТОВ "Агрофірма "Вісла" у 2020-2022 роках про те, що він успадкував земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0043, про бажання самостійно обробляти вказану земельну ділянку, про надання доказів сплати орендної плати за 2013-2018 роки, про те, що він відмовляється отримувати орендну плату за 2019-2021 роки.

Між тим, заява позивача від 29.10.2021 року містить лише підпис про її отримання, однак встановити ким така заява отримана, суд не має можливості, оскільки не містить а ні прізвища особи, а ні посади.

Також, заява позивача від 17.01.2022 року надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак зміст такої заяви містить посилання позивача про намір самостійно обробляти земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0043.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі вимоги статті 148-1 ЗК України, а саме - не надіслав заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто під розписку, не повідомив про зміну власника орендованої ТОВ "Агрофірма "Вісла" земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0043 із значним порушенням передбачена вказаною нормою закону строку (протягом місяця), оскільки набув 3/4 частки права власності на земельну ділянку 16.09.2021 року, 1/4 частку права власності 08.02.2023 року, та не повідомив про це орендаря належним чином, тому не можна вважати, що прострочення виплати орендної плати за 2021 та 2023 роки сталося з вини кредитора орендаря земельної ділянки.

Крім того позивач у заявах, направлених орендареві, не зазначив своїх платіжних реквізитів, тоді як відповідно до наведених положень закону таке є обов`язковим у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі, а спірний Договір оренди землі передбачає, що орендна плата виплачується у грошовій формі (п.9).

Наведене свідчить про те, що невиплата позивачу орендної плати за договором оренди землі за 2021-2023 роки сталася не у зв`язку із простроченням боржника у зобов`язанні відповідача у справі, а через прострочення кредитора позивача, який не вчинив дій, що встановлені законом та договором, випливають із суті зобов`язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (невчасно повідомив про зміну власника земельної ділянки, не звернувся до підприємства за отриманням орендної плати та не повідомив відповідачу реквізити свого банківського рахунку). Таке виключає настання відповідальності боржника у зобов`язанні у вигляді розірвання договору, а тому позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви адвоката Рябченко К.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вісла" про розірвання договору оренди земельної ділянки, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова