Номер провадження 2/754/2088/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2025 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ухвали судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.11.2021 справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

В ході підготовчого розгляду представник позивача - адвокат Лєдовський А.В. заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та авто-товарознавчої експертизи.

Відповідачка ОСОБА_2 подала суду зустрічну позовну заяву в якій також просила суд призначити авто-товарознавчу експертизу.

Ухвалою судді від 17 травня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача Лєдовського А.В. та відповідачки ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та авто-товарознавчої експертизи та зупинено провадження в цивільній справі.

31.01.2023 матеріали справи повернуті на адресу суду з експертної установи без виконання.

Ухвалою судді від 01.02.2023 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні представником відповідачки та позивачки за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 - адвокатом Хуторенко І.М., заявлено клопотання про повторне призначення судової будівельно-технічної експертизи та авто-товарознавчої експертизи, та направлення справи до експертної постанови.

Ухвалою судді від 14 березня 2023 року було частково задоволено клопотання про повторне призначення судової будівельно-технічної експертизи та авто-товарознавчої експертизи та зупинено провадження в цивільній справі.

16.06.2023 року, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про відкликання матеріалів справи з експертної установи у зв`язку з минуванням потреби проведення судової транспортної експертизи та надати висновок судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою судді від 03.07.2023 було поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 07.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні від 07.10.2024 за наслідком заслуханих показів допитаних судом свідків та заперечень ОСОБА_1 було витребувано від позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в особі її повноважного представника Хуторненка І.М. , витяг з реєстру декларацій, а саме декларації позивачки про зміну майнового стану, подані за 6 місяців до придбання та через 6 місяців після придбання ОСОБА_2 спірної квартири АДРЕСА_1 та оголошено перерву на заздалегідь погоджену з представником позивачки за зустрічним позовом - адвокатом Хуторненком І.М. дату - 28.11.2024.

В судове засідання 28.11.2024 позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник - адвокат Хуторненко І.М. не з`явились, представником направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та витребувані декларації позивачки про зміну майнового стану, подані за 6 місяців до придбання та через 6 місяців після придбання ОСОБА_2 спірної квартири АДРЕСА_1 не надали.

У зв`язку з поданим клопотанням судом було оголошено перерву з урахуванням зазначених адвокатом Хуторненком І.М. у клопотанні дат зайнятості в інших судових процесах, та призначено дату судового засідання на 16.30 годину 22 січня 2025 року.

В судове засідання 22.01.2025 позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник - адвокат Хуторненко І.М. повторно не з`явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, про що свідчать довідки про доставку СМС повідомлення (а.с.170-171 т.2).

Вищезазначені обставини свідчать про обізнаність позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в особі її представника - адвоката Хуторненко І.М. про дату призначеного судового засідання та про витребування доказів.

При цьому, представником Хуторненко І.М. незважаючи на заздалегідь погоджену дату судового засідання, надіслано до суду клопотання про повторне відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 та при цьому не надано витребувані декларації від позивачки про зміну майнового стану, подані за 6 місяців до придбання та через 6 місяців після придбання ОСОБА_2 спірної квартири АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , який категорично заперечував проти відкладення розгляду справи, посилаючись на тривалі строки її розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Верховний Суд зазначає, що пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України необхідно тлумачити в системному зв`язку з іншими положеннями цієї статті та іншими нормами процесуального закону (ЦПК України), які визначають наслідки повторної неявки позивача, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а саме частиною п`ятою статті 223 і пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази необхідні для вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представником - адвокатом Хуторненком І.М. не подано до суду заяви щодо можливості розгляду справи у їх відсутності.

При цьому, причини повторної неявки представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Хуторненка І.М. в заздалегідь погоджену дату судового засідання 22.01.2025 суд визнає неповажною, витребувані судом декларації від позивачки про зміну майнового стану, подані за 6 місяців до придбання та через 6 місяців після придбання ОСОБА_2 спірної квартири АДРЕСА_1 стороною позивачки за зустрічним позовом до суду не направлені, причини неможливості подачі витребуваних доказів суду не повідомлені.

У відповідності до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами не допускається.

Дії позивачки за зустрічним позовом та представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Хуторненка І.М. щодо неявки в заздалегідь погоджену дату судового засідання та ненадання на вимогу суду витребуваних письмових доказів порушують права учасників процесу та суперечать вимогам статей 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин сьомої-десятої статті 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Виходячи зі змісту пункту 9 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» звернуто увагу, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, сторона позивача не позбавлена була обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває цивільна справа, провадження по якій відкрито на підставі пред`явленого ним же позову, отже нехтування своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено.

Положеннями ч.10 ст.84 ЦПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що повторна неявка позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 та представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Хуторненка І.М. в заздалегідь погоджену дату судового засідання та неподання позивачкою за зустрічним позовом на вимогу суду витребуваних доказів позбавляє суд можливості об`єктивно, повно та всебічно розглянути зустрічний позов, нез`явлення ОСОБА_2 перешкоджає вирішенню спору та свідчить про затягування розгляду і вирішення справи по суті, що є підставою для залишення зустрічного позову без розгляду.

Такими чином, суд приходить до висновку, що на порушення вимог чинного законодавства, сторона позивача за зустрічним позовом неналежним чином користується наданими процесуальними правами, оскільки справа перебуває у провадженні Деснянського районного суду м. Києва з 16.11.2021 року, при цьому у зв`язку з неявною сторони позивача за зустрічним позовом та не наданням витребуваних судом доказів, суд позбавлений можливості вирішити зустрічний позов по суті.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст.2, 12, 13, 43, 44, 131, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 31.01.2025.

Суддя: Т.А.Зотько