Справа № 203/3030/24
Провадження № 2/0203/127/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс-Лізинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

13 червня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «Адванс-Лізинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 29 січня 2021 року між ТОВ «Адванс-Лізинг» та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № 4ФЛ-21, відповідно до умов якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у володіння та користування об`єкт лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах договору. Договірні зобов`язання позивач виконав в повному обсязі належним чином, шляхом передання відповідачу майна, що підтверджується актом приймання-передачі, підписаним сторонами від 19 березня 2021 року. Лізингоодержувач згідно умов договору отримав від ТОВ «Адванс-Лізинг» у платне користування сонячний інвертор ACRUX-30K-TM (2 шт.), сонячний фотогальванічний модуль British Solar 335P (97 шт.), сонячний фотогальванічний модуль Ackome SK6612P-335 (277 шт.) загальною вартістю 38 168, 30 доларів США, та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу у строки та у розмірах згідно додатку № 2 «Графік внесення лізингових платежів» до договору (п.3.1 договору). Проте, лізингоодержувачем були здійснені лише часткові платежі. З-поміж того, 30 січня 2021 року між ТОВ «Адванс-Лізинг», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 1П/4ФЛ-21, за яким ОСОБА_2 виступає поручителем по виконанню лізингоодержувачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу. Враховуючи неналежне виконання умов договору позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму основного боргу, 70 % річних та судові витрати по справі. (а.с.1-5)

Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповідей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.45, 46), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.47)

07 серпня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Меладзе С.О., в якому зазначено, що відповідач достроково виконав усі умови лізингу, а тому заперечує щодо задоволення позовних вимог. (а.с.62-73)

В судове засідання 08 серпня 2024 року з`явилась представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Меладзе С.О., інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було ухвалено долучити відзив на позовну заяву до матеріалів справи та відкласти розгляд справи на 06 вересня 2024 року. (а.с.83)

06 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Меладзе С.О. надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. (а.с.88-89)

06 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Меладзе С.О. надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. (а.с.101-102)

Судове засідання 06 вересня 2024 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 26 вересня 2024 року. (а.с.130)

26 вересня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів представника відповідача, викладених у відзиві, щодо достроково виконав усіх умов лізингу та посилаючись на обставини викладені у позовній заяві просив задовольнити позовні вимоги. (а.с.134-137)

26 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Меладзе С.О. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що оскільки відповідач достроково виконав усі умови лізингу, тому не повинен був сплачувати позивачу винагороду (комісію), у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с.145-150)

Судове засідання 26 вересня 2024 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 12 листопада 2024 року. (а.с.200)

02 жовтня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначив, що усі оплати відповідача ОСОБА_1 , зокрема й переплати по винагороді (комісії), позивачем було зараховано в рахунок майбутніх платежів по договору. (а.с.204-205)

11 листопада 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Меладзе С.О. надійшло клопотання про приєднання письмових пояснень до справи. (а.с.208-210)

12 листопада 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. (а.с.218-219)

Судове засідання 12 листопада 2024 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 29 листопада 2024 року. (а.с.223)

25 листопада 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Меладзе С.О. надійшло клопотання про приєднання додаткових письмових пояснень до справи. (а.с.227-229)

В судове засідання 29 листопада 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Вданому засіданні судом було ухвалено витребувати з канцелярії Кіровського районного суду цивільну справу № 203/2170/23 для огляду у судовому засіданні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 23 грудня 2024 року. (а.с.237)

Судове засідання 23 грудня 2024 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 27 січня 2025 року. (а.с.243)

27 січня 2025 року було проведено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с.142)

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Меладзе С.О. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с.253-254)

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не надходив. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.48, 50, 85, 86, 131, 132, 201, 202, 224, 226, 238, 240) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. Рекомендовані повідомлення повернулись до суду з відміткою про вручення. (а.с.а.с.51, 87, 206, 207)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року між ТОВ «Адванс-Лізинг» до ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № 4ФЛ-21, відповідно до умов якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у володіння та користування об`єкт лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах договору. (а.с.21-22)

Відповідно до п.1.1. договору, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення договору, найменування, марка, модель наведені в додатку № 1 «Специфікація».

Згідно додатку № 1 «Специфікація» лізингоодержувач отримав від ТОВ «Адванс-Лізинг» у платне користування сонячний інвертор ACRUX-30K-TM (2 шт.), сонячний фотогальванічний модуль British Solar 335P (97 шт.), сонячний фотогальванічний модуль Ackome SK6612P-335 (277 шт.) загальною вартістю 38 168, 30 доларів США. (а.с.22 на зв.)

Відповідно до п.3.1. договору лізингоодержувач забов`язаний здійснювати усі платежі в національній валюті України відповідно до умов цього договору та Додатку № 2 «Графік внесення лізингових платежів» шляхом перерахування грошових коштів.

Згідно п.2.1. договору, вартість майна становить гривневий еквівалент 38 168, 30 Доларів США, що розраховується за курсом продажу Долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі «УкрДілінг» (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами, та на дату укладання цього договору становить 1 074 246, 80 гривень, у тому числі ПДВ 179 041, 13 грн.

У відповідності до п.3.4. договору, розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку.

Відповідно до Додатку № 2 від 29.01.2021 р. сторонами було погоджено графік внесення лізингових платежів. (а.с.23)

Згідно ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 3 ст.692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до ч.1 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором; боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що виникла після прострочення.

На підтвердження здійснення відповідачем ОСОБА_1 часткових оплат лізингових платежів на загальну суму 1 209 667, 10 грн., що у відповідності до зазначених умов договору становить еквівалент 36 370, 83 доларів США позивачем надано довідку, видану АТ «БАНК АЛЬЯНС», № 04-272 від 07 червня 2024 року за період з 29.01.2021 по 05.06.2023. (а.с.8-10)

Також позивачем на підтвердження заборгованості по договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. надано розрахунок боргу. (а.с.40)

В свою чергу відповідачем на спростування доводів позивача надано виписку по рахунку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про рух коштів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 включно. (а.с.103-123)

У позовній заяві позивачем зазначено, що станом на дату подання позовної заяви згідно графіку внесення лізингових платежів несплаченими відповідачем ОСОБА_1 залишаються гривневі еквіваленти: 70,52 доларів США по 35-ому платежу; 100, 42 доларів США по 36-ому платежу.

Як вбачається з довідки, виданої АТ «БАНК АЛЬЯНС», № 04-272 від 07 червня 2024 року за період з 29.01.2021 по 05.06.2023, яка надана позивачем, судом не встановлена оплата відповідачем за 35-ий та 36-ий лізингових платежів.

В свою чергу, згідно виписки по рахунку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про рух коштів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 включно, наданої відповідачем ОСОБА_1 , судом встановлено, що 31.08.2023 року відповідач ОСОБА_1 здійснив оплату відшкодування вартості майна за січень 2024 року в сумі 7 272, 02 грн. та за лютий 2024 року в сумі 10 854, 47 грн. (а.с.109)

Відповідно до п.2.1 договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. сторони погодили використовувати банківські дні для визначення міжбанківського курсу. Сторони погодили, що лізингодавець залишає за собою право використовувати у якості міжбанківського курсу середньозважений курс долару США, встановлений на інтернет-сайті http://coursedealing.com.ua на власний розсуд.

Згідно п.3.4.2. договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. у випадку, якщо лізингоодержувач здійснить оплату раніше строку його оплати, вказаного в Графіку, платіж зараховується, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати.

Позивачем до суду надано Міжбанківські курси валют з інтернет-сайту http://coursedealing.com.ua за період з 28.01.2021 року по 10.06.2024 року. (а.с.34-39)

Враховуючи виписку по рахунку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про рух коштів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 включно, наданої відповідачем ОСОБА_1 , де відображено здійснення оплат за 35-ий та 36-ий лізингові платежі та Міжбанківські курси валют з інтернет-сайту http://coursedealing.com.ua за період з 28.01.2021 по 10.06.2024, надані позивачем, судом встановлено:

35-ий платіж 268, 23 Доларів США (сума чергового лізингового платежу за графіком) 31.08.2023 року (дата здійснення оплати) 36.9343 (курс валют на дату здійснення платежу) 7 272, 02 гривень (сума платежу, здійсненим відповідачем) 196,86 Доларів США (сума платежу в Доларах США, здійсненим відповідачем)

36-ий платіж 394, 31 Доларів США (сума чергового лізингового платежу за графіком) 31.08.2023 року (дата здійснення оплати) 36.9343 (курс валют на дату здійснення платежу) 10 854, 47 гривень (сума платежу, здійсненим відповідачем) - 293,88 Доларів США (сума платежу в Доларах США, здійсненим відповідачем)

Відповідно до п.3.7. договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. якщо сплачених лізингоодержувачем грошових коштів у гривні виявиться більше, ніж необхідно для виконання ним грошових зобов`язань в Доларах США згідно умов договору, лізингоодержувач зобов`язаний зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів по договору.

Згідно п.9.4. договору фінансового лізингу №4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. у випадку дострокового та повного погашення лізингоодежувачем вартості майна, лізингоодержувач погашає платіж як винагороду (комісію) лізингодавцю за отримане майно у лізинг в сумі, що є не меншою від зазначеною в графіку у місяці дострокового та повного погашення лізингоодежувачем вартості майна.

На заперечення позовних вимог відповідачем також надані квитанції про оплату вартості предмету лізингу, а саме:

- квитанція про оплату №174000590 від 31.08.2023 року відповідачем сплачено 31 576,89 гривень, тобто 854, 94 Доларів США та квитанція про оплату №175241165 від 14.09.2023 року 11 562, 37 гривень, тобто 313, 05 Доларів США (оплата здійснена за вересень: за графіком 1 168,00 Доларів США, фактично сплачено 1 167,99 Доларів США)

- квитанція про оплату №171155982 від 29.07.2023 року відповідачем сплачено 24 443, 87 гривень, тобто 661, 82 Доларів США та квитанція про оплату №179580651 від 29.10.2023 року 8 818, 80 гривень, тобто 242, 57 Доларів США (оплата здійснена за жовтень: за графіком 882, 42 Доларів США, фактично сплачено 904, 39 Доларів США)

- квитанція про оплату №174000612 від 31.08.2023 року відповідачем сплачено 9 416, 62 гривень, тобто 254, 95 Доларів США та квитанція про оплату №179580671 від 29.10.2023 року 5 835, 77 гривень, тобто 160, 52 Доларів США (оплата здійснена за листопад: за графіком 339, 95 Доларів США, фактично сплачено 415, 47 Доларів США).

Судом також враховано, що в лютому 2023 року позивач подавав позов до цих самих відповідачів з тим самих підстав, але з іншим предметом позову (солідарне стягнення 391 746, 61 гривень суми основного боргу за договором фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. щодо 1-23 лізингових платежів та 132 737, 62 гривень 70% річних за договором фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. за період по 02.02.2023 року). Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 203/2170/23 закрито провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

На час укладення договору лізингу відповідні правовідносини регулювались Законом України «Про валюту і валютні операції», який не містить заборони на укладання договорів між резидентами в іноземній валюті.

Згідно ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так у п.10.3. договору фінансового лізингу №4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. у випадку, якщо лізингоодержувач не здійснить оплату лізингового платежу у строки, вказані у графіку, то при зверненні лізингодавець до суду для розрахунку суми несплачених лізингових платежів лізингодавець має право використовувати Міжбанківський курс на дату, що передує даті складання ним позовної заяви.

Враховуючи, вище викладене суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 не виконано належним чином умови договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. щодо сплати у повному обсязі 35-го та 36-го лізингових платежів.

Вирішуючи питання щодо стягнення 70 % річних, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч.2 ст.625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

Згідно п.8.1. договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (ч.2 ст.625 ЦК України) Розмір процентів, зазначений у цьому пункті договору, є відповідальністю позичальника в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Як було встановлено при розгляд справи, відповідач ОСОБА_1 прострочив строк повернення коштів, тому у позивача наявне право вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків.

При вирішенні питання щодо суми відсотків суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, в ч.1 ст.627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до п.6 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства визначено справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд відзначає, що встановлення за згодою сторін на зміну положень ч.2 ст.625 ЦК України ставки відсотків річних в розмірі сімдесят відсотків річних суперечить загальнообов`язковим принципам цивільного законодавства України таких як справедливість, добросовісність та розумність з огляду на те, що вказаний розмір відсотків в іноземні валюті доларах США не має аналогів ні на українському фінансовому ринку (як на ринку банківських послуг, так і на ринку інших фінансових активів), ні на міжнародному ринку, ні, власне, в країні обігу цією валюти як національної Сполучених Штатах Америки. Позивачем не надано доказів унікальності цієї фінансової операції, які б могли обґрунтовувати такої виняткової відсоткової ставки для іноземної валюти.

Чинне цивільне законодавство України не надає суду права на зменшення ставки відсотків річних, визначеної сторонами на зміну положень статті 625 Цивільного кодексу України. Разом з тим, суд відповідно до положень ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України, відмовляє в задоволенні позовних вимог, якщо захист інтересу позивача суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також, слід врахувати правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, а саме: «З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.».

Приймаючи до уваги, викладене суд приходить до висновку, що положення договору фінансового лізингу між позивачем та відповідачем про встановлення ставки відсотків річних на зміну положень ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі сімдесяти відсотків річних суперечить загальним засадам цивільного законодавства України. Оскільки суд за певних умов може зменшити розмір процентів річних за час затримки розрахунку, з відповідача слід стягнути 15 відсотків річних, а саме в розмірі 28 551 грн. 82 коп.

В решті стягнення відсотків слід відмовити з мотивів, зазначених вище.

Також судом встановлено, що 30.01.2021 року між ТОВ «Адванс-Лізинг», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 111/4ФЛ-21, за яким ОСОБА_2 виступає поручителем по виконанню лізингоодержувачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу. (а.с.19)

У відповідності до п.1.1. договору поруки №111/4ФЛ-21 від 30.01.2021 р. предметом цього договору є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем, своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р., а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р..

Відповідно до п.1.3. договору поруки №111/4ФЛ-21 від 30.01.2021 р. поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом основного договору № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень немає.

Згідно п.3.1.2. договору поруки № 111/4ФЛ-21 від 30.01.2021 р. у разі невиконання лізингоодержувачем забезпеченого порукою забов`язання, відповідати перед лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст.554 ЦК України).

Враховуючи порушення лізингоодержувачем ОСОБА_1 грошових зобов`язань перед лізингодавцем ТОВ «Адванс-Лізинг», ОСОБА_2 як поручитель, несе солідарну відповідальність.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Адванс-Лізинг» заборгованості за договором фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29.01.2021 р. в розмірі 35 476 грн. 60 коп., з яких: 6 924 грн. 78 коп. сума основного боргу, 28 551 грн. 82 коп. відсотки річних, частково задовольнивши при цьому позовну заяву.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, пропорційно задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 612 грн. 84 коп., тобто по 306 грн. 42 коп. з кожного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 526, 530, 533. 553, 554, 610, 612, 625, 692, 762, 806 ЦК України, ст.ст.10-13, 76-81, 133, 141, 229, 247, 256, 258, 259, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс-Лізинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс-Лізинг» (; адреса: 49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1) заборгованість за договором фінансового лізингу № 4ФЛ-21 від 29 січня 2021 року в розмірі 35 476 (тридцять п`ять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 60 коп., з яких: 6 924 грн. 78 коп. - сума основного боргу за договором, 28 551 грн. 82 коп. - відсотки річних.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс-Лізинг» (; адреса: 49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1) судовий збір в розмірі 612 грн. 84 коп., а саме по 306 (триста шість) грн. 42 коп. з кожного окремо.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 31.01.2025 р.

Суддя С.В. Єдаменко