Провадження № 2-з/466/20/25
У Х В А Л А

31 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Зими І.Є.

з участі секретаря с/з Васинчик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Ганни Смотрич про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою, в якій просить встановити факт батьківства, та визнати його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести змінити до актового запису про народження ОСОБА_2 , зазначивши прізвище - ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 27.12.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

28.01.2025 року адвокат Г. Смотрич подала до суду заяву, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони, якщо процес усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочато, то зупинити такий процес до вирішення даного спору по суті.

Свої вимоги мотивує тим, що дитина, ОСОБА_2 , стосовно якого встановлюється факт батьківства заявником, перебуває у притулку для дітей у справах дітей Львівської Обласної Державної адміністрації. Мати дитини, ОСОБА_4 - померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто на сьогоднішній день дитина є без батьків, а тому така дитина може бути запропонована на усиновлення. У зв`язку з чим, з метою забезпечення заявлених вимог відповідно приписів ст. ст. 151-153 ЦПК України, звернулась до суду з вказаною заявою.

Учасники процесу у судове засідання не викликались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану клопотання про забезпечення позову у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали, заяву суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст.315ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

У ч.2 ст.315ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту наведених вище норм права слідує, що справи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується. Так, законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється. Вона регулюється ст.130 СК України.

В абз.2 п.15 Постанови Пленуму ВСУ №5від 31березня 1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У той же час процедура визнання батьківства встановлена ст.128СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.

Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як визначив Пленум ВСУ в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, існує спір щодо відновлення прав заявника як батька дитини, за захистом яких, в інтересах дитини, він звернувся до суду.

З урахуванням предмету та підстав заяви, з яким заявник звернувся до суду, мети забезпечення позову, зокрема, для забезпечення захисту прав малолітнього сина, суд вважає за можливе задовольнити заяву та забезпечити позов шляхом заборони, якщо процес усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочато, то зупинити такий процес до вирішення даного спору по суті.

Вказаний вид забезпечення на переконання суду є співмірними із заявленими вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Від так, потрібно ґрунтуватись на забезпеченні інтересів дитини.

Обраний судом вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує прав юридичної особи, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 76,149-150 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву задовольнити.

Накласти заборону на усиновлення, а якщо процес усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочато, то зупинити такий процес до набрання законної сили рішення у справі за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення факту батьківська та внесення відомостей до актового запису про батька дитини.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Копії ухвали направити для відому сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Боржник : Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, м. Львів вул. Липинського , 11, .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: І. Є. Зима