Справа № 529/881/24
Провадження № 2/529/56/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Негляд Д.Р.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Вказане будинковолодіння станом на 01.01.1990 відносилося до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину за законом у вигляді зазначеного будинковолодіння прийняла її дочка ОСОБА_4 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не зареєструвала своє право власності на це будинковолодіння. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадщину за законом прийняв її син ОСОБА_5 , однак за життя її не оформив.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_5 . Нею було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Третя особа у справі ОСОБА_6 , дочка спадкодавця, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не подала. Позивач вказує, що таким чином вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 на спадкове майно, до складу якого входить вказане вище будинковолодіння, яке її чоловік прийняв як спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформив, яке остання прийняла у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , але також не зареєструвала у встановленому законом порядку. Позивач вказує, що нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді вказаного вище будинковолодіння через неможливість встановлення кола спадкоємців та відсутність правовстановлюючого документа на це будинковолодіння.

Посилаючись на вказані обставини та на неможливість у позасудовому порядку реалізувати своє право на спірне будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Позивач просила залишити за нею понесені у справі судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просив розглянути справу без участі його представника.

Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання, в якому ця нотконтора вказує, що при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за відсутності її представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв або клопотань суду не надала. З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом третій особі ОСОБА_2 рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позову з копіями доданих до неї документів, судовими повістками не було вручено ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України ОСОБА_2 вважається повідомленою про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої вона являється.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 11-13/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

З наявної у матеріалах справи копії довідки про склад осіб, зареєстрованих у приміщенні станом на 01.07.1990 за адресою: АДРЕСА_1 , від 01.05.2024 № 51, виданої ЦНАП Диканської селищної ради, вбачається, що вказане будинковолодіння згідно погосподарської книги № 4 (1986-1990 роки), особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на 01 липня 1990 року відносилося до колгоспного двору. Головою колгоспного двору була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших членів колгоспного двору не було /а.с. 12/.

З повідомлення Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 23 липня 2024 року за вих. № 7591 вбачається, що реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння не проводилася /а.с. 23/.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР 1963 року володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, згідно діючого на той час законодавства, ОСОБА_3 , як голова вказаного вище колгоспного двору та єдиний член цього двору, була єдиним власником цього спірного будинковолодіння, однак за життя не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй спірне будинковолодіння, яку її дочка ОСОБА_7 прийняла, але за життя не оформила. ОСОБА_4 09 жовтня 1990 року отримала свідоцтво про право спадщину за законом, але не зареєструвала своє право власності на спірне будинковолодіння /а.с. 13, 16/.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 14/.

На дату смерті разом із спадкодавцем ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_5 /а.с. 15, 16/.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_5 , як єдиний спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 . При цьому, за життя ОСОБА_5 так і не оформив спадщину у встановленому законом порядку.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 17/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом (заповіт за життя спадкодавець не складав) у вигляді спірного будинковолодіння.

Судом встановлено, що дружина померлого ОСОБА_5 - позивач ОСОБА_1 вчасно подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Дочка померлого - третя особа у справі ОСОБА_8 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину /а.с. 10, 19, 25/.

12 вересня 2024 року постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 на спадкове майно у вигляді спірного будинковолодіння через невстановлення кола спадкоємців та відсутність правовстановлюючого документа на це будинковолодіння /а.с. 25/.

З наданого на виконання ухвали суду від 26.11.2024 повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори від 06.12.2024 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиною особою, яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Дочка померлого - третя особа у справі ОСОБА_9 із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася /а.с. 53/.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 12.07.2024 Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), колодязя питного (№ 1) /а.с. 21-22/.

З повідомлення Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 23 липня 2024 року за вих. № 7591 вбачається, що реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння не проводилася /а.с. 23/.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що спірне будинковолодіння належало померлій ОСОБА_3 як голові та єдиному члену колгоспного двору. Після смерті останньої, її дочка ОСОБА_4 прийняла вказану спадщину за законом, отримала свідоцтво про право на спадщину, однак за життя не зареєструвала своє право власності на це нерухоме майно. Після смерті ОСОБА_4 цю спадщину прийняв її син ОСОБА_5 , однак за життя її не оформив. Після смерті ОСОБА_5 вказану спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі. Враховуючи те, що за життя нині покійні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 хоч і не зареєстрували у встановленому законом порядку своє право власності на спірне будинковолодіння, однак правомірно набули майнових прав на нього, суд дійшов висновку, що вказане майно є спадковим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спірного будинковолодіння після смерті чоловіка ОСОБА_5 , подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом у передбачений законом строк, інших спадкоємців на це будинковолодіння за заповітом чи за законом немає.

Відповідач Диканська селищна рада надав суду відзив на позов, згідно з яким визнає позов у повному обсязі та просить його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв або клопотань суду не надала.

Враховуючи те, що хоч за життя спадкодавець ОСОБА_5 не отримав правовстановлюючого документа на спірне будинковолодіння, яке є колишнім колгоспним двором, однак прийняв його у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу прийняла його у спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , які не зареєстрували у встановленому законом порядку право власності на це нерухоме майно, у зв`язку із чим позивач ОСОБА_1 не може вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спірне будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати у справі залишити за позивачем відповідно до заявленого нею у позові клопотання про це.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Диканської селищної ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), колодязя питного (№ 1), у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловіка ОСОБА_5 .

Понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати у справі залишити за позивачем відповідно до заявленого нею у позові клопотання про це.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Полтавська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Полтава, пров. Стешенка, 6, .

ОСОБА_2 , дата народження невідома, останні відомі місця проживання: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомі.

Головуючий О.С. Кириченко