Провадження №2/932/3772/24
29.01.2025 місто Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Салькової В.С.,
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,
І. Стислий виклад позиції позивача
Позивачі звернулися до суду з цим позовом до відповідача, і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що з 13.02.1971 вони перебувають між собою в шлюбі. Вже перебуваючи в шлюбі, позивач ОСОБА_1 21.10.1997 придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 . На той момент і він, і продавці були членами товарної біржі «Катеринославська нерухомість», і тому договір був зареєстрований саме цією товарною біржою та не підлягав нотаріальному посвідченню. Право власності за цим договором було зареєстроване за ОСОБА_1 Дніпропетровським МБТІ 28.11.1997. Будучі власником майна, позивач-1 побудував гараж у домоволодінні за дозволом виконкому, а потім замість існуючих прибудов здійснив прибудови із збільшенням розмірів на підставі рішення виконкому.
Після здійснення прибудов домоволодіння складається з: А-1 житлового будинку житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 73,5 кв.м; В літньої кухні; Г сараю; И, К навісів; Н гаражу; №1-10 споруд; І-ІІ мостіння.
В листопаді 2024 року, бажаючи укласти договір відчуження домоволодіння, позивач-1 звернувся до нотаріуса з питання підготовки документів для купівлі-продажу будинку, проте нотаріус рекомендував йому звернутися до суду, повідомив йому, що договір купівлі-продажу від 21.10.1997 повинен бути посвідченим нотаріально і недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.
Позивачі просили суд визнати за кожним з них право власності на частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 житлового будинку житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 73,5 кв.м; В літньої кухні; Г сараю; И, К навісів; Н гаражу; №1-10 споруд; І-ІІ мостіння, яке виникле на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.10.1997, посвідченого товарною біржою «Катеринославська нерухомість» та зареєстрованого за №115-н, а за ОСОБА_2 з урахуванням набуття майна у власність під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 .
ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи
В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та наполягали на їхньому задоволенні, дали пояснення у справі, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та у поясненнях спиралася на поданий раніше відзив на позовну заяву, згідно з яким за умовами ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією зі сторін договору є громадянин, і недодержання цієї умови тягне за собою недійсність договору.
Просила суд вирішити справу відповідно до закону.
Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 17.02.2024 відкрите загальне позовне провадження у даній справі, підготовче засідання призначене на 16.01.2025, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.
23.12.2024 до суду надійшов відзив Дніпровської міської ради.
Ухвалою суду від 16.01.2025 підготовче провадження у справі закрите, призначений судовий розгляд по суті на 29.01.2025.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1971 і дотепер (а.с.13).
Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради №139 від 26.03.1999 ОСОБА_1 дозволене будівництво гаражу у домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с.14-зв.).

27.07.1999 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 присадибну земельну ділянку площею 820 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , за 3584,00 грн; договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.О., реєстровий №4931 (а.с.15).

18.08.1999 ОСОБА_1 виданий Державний акт на землю IV-ДП №046898 (а.с.15-зв.-17), земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру, виготовлено щодо неї технічну документацію та визначені межі земельної ділянки, право власності ОСОБА_1 на неї зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.18-24).

Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради №593 від 17.09.2001 ОСОБА_1 дозволене будівництво прибудови у домоволодіння по АДРЕСА_1 , замість існуючих прибудов із збільшенням розмірів згідно з кресленням (а.с.17-зв.).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 27.09.2024, та висновку з технічної інвентаризації від 27.09.2024 наразі домоволодіння АДРЕСА_1 , має житлову площу 39,1 кв.м, загальну 73,5 кв.м, та складається з А-1 житлового будинку; В літньої кухні; Г сараю; И, К навісів; Н гаражу; №1-10 споруд; І-ІІ мостіння (а.с.25-28-зв.).

За звітом про оцінку житлового будинку ФОП ОСОБА_7 станом на 02.12.2024 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , становить 686943,00 грн без урахування ПДВ (а.с.29-зв.-30).

Листом державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. від 27.11.2024 №3154/1-16 ОСОБА_1 роз`яснене про непосвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння від 21.10.1997 нотаріально та необхідність звернутися до суду для визнання права власності на майно (а.с.24-зв.).

V. Оцінка суду

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами.

Частина друга статті 41 Конституції України закріплює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна, керуючись вимогами статті 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 9 своєї Постанови №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснив, що оскільки підставою для позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Зважаючи на фактичні обставини справи і те, що правовідносини між сторонами виникли до 01.01.2004, при вирішенні спору у справі відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Згідно зі ст.224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст.128 ЦК УРСР).

Відповідно до ч.1 ст.45, ст.47 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу).

Реєстрація бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 права власності на спірне домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на жовтень-листопад 1997 року (укладення договору та реєстрація права власності в БТІ) не суперечила чинному на той час законодавству.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 №56, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

За приписами п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) і має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін.

На підставі належним чином оцінених доказів, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позивач як покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу домоволодіння, договір відповідно до вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР зареєстрований у БТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, ОСОБА_1 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) набув права власності на домоволодіння та правомірно володів ним, тому його позовні вимоги слід задовольнити.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають задоволенню з огляду на положення ч.1 ст.60, ст.63, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На пiдставi викладеного та керуючись ст.ст.2,4,5,10-13,81,259,263-265,280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т Д. Яворницького, 75, код за ) про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 житлового будинку житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 73,5 кв.м; В літньої кухні; Г сараю; И, К навісів; Н гаражу; №1-10 споруд; І-ІІ мостіння, яке виникле на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.10.1997, посвідченого товарною біржою «Катеринославська нерухомість» та зареєстрованого за №115-н.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 житлового будинку житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 73,5 кв.м; В літньої кухні; Г сараю; И, К навісів; Н гаражу; №1-10 споруд; І-ІІ мостіння, як набуте під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.10.1997, посвідченого товарною біржою «Катеринославська нерухомість» та зареєстрованого за №115-н.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду виготовлене й підписане 30.01.2025.

Суддя: В.С. Салькова