КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2229/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року у складі судді П`ятнчиук І.В.,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Національної поліції у м. Києві, Святошинський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якою просить встановити юридичний факт, а саме отримана повістка б/д за № 07/24/66 не породжує законного обов`язку її виконання, що в свою чергу не породжує правових наслідків за її не виконання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 25 липня 2024 року через засоби поштового було отримано рекомендований лист від ІНФОРМАЦІЯ_1 . В середині конверту знаходилась повістка б/д за № 07/24/66 згідно якої скаржнику належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 23 по 26 липня 2024 о 9 год 00 хв з метою уточнення військово-облікових даних.

Звертає увагу суду, що вказана повістка не відповідає вимогам статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пунктів 27,29 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року, № 560, статті 207 Цивільного кодексу України.

Посилається на те, що код ЄРПОУ який міститься на проставленій печатці отриманої повістки. Зокрема код 09754026 не міститься в базі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських.

Вказує, що дійшов висновку, що заява про встановлення факту, а саме отримана повістка б/д за № 07/24/66 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не породжує законного обов`язку її виконання, що в свою чергу не породжує правових наслідків за її не виконання не підлягає розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягає судовому розгляду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 та від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц).

Зазначає, що звернення до місцевого суду за встановленням факту, що має юридичне значення - єдиний можливий спосіб захистити свої права.

Скаржник не чинить дій щодо уникнення законного обов`язку захищати вітчизну. Згідно вимог чинного законодавства про мобілізацію оновив свої дані військовозобов`язаного, отримав повістку. Однак вказана повістка не відповідає вимогам законодавства, орган що її видав діяв за межами законодавства. Вважає, що обов`язковість перед законом є однакова для всіх, для громадянина, посадових осіб і держави.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Національної поліції у м. Києві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року у залишити без змін.

ОСОБА_1 та представник Святошинського ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належно.

Представниця Головного управління Національної поліції у м. Києві Чеботаренко І.Я. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Так, звертаючись у суд із заявою ОСОБА_1 просив встановити юридичний факт, а саме те, що отримана ним повістка б/д за № 07/24/66 не породжує законного обов`язку її виконання, що в свою чергу не породжує правових наслідків за її не виконання.

Районний суд відмовляючи у відкритті провадження виходив з того, що вимоги заявника не підлягають розгляду не лише в цивільному судочинстві, а й взагалі не підлягають судовому розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Разом з тим як вірно зазначено районним судом, що чинне процесуальне законодавство не передбачає розгляд у будь-якому судочинстві питання про встановлення факту того, що отримання повістка, яка не породжує законного обов`язку її виконання, що в свою чергу не породжує правових наслідків за її не виконання

При цьому апеляційна інстанція зауважує, що дійсно повістка не може бути оскаржена в будь-якому суді, тому що цей документ є лише засобом оповіщення особи про необхідність виконати військовий обов`язок відповідно до закону. Тобто обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного ТЦК та СП установлений не повісткою, а Законом № 2232-XII.

Подібної правової позиції дотримувався Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2022 року у справі № 300/1263/22 та від 23 жовтня 2024 року у справі № 380/2838/24.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За встановлених у цій справі обставин, суд першої інстанції, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: