Справа № 521/920/25
Номер провадження № 2-н/521/530/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
30 січня 2025 року м. Одеса
У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал») звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4957 грн. 19 коп. та судових витрат.
Після надходження заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
На виконання вимог ч. 7 ст. 165 ЦПК України, 20.01.2025 року судом були зроблені запити до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, щодо встановлення місця реєстрації фізичної особи боржника.
27.01.2025 року ( вх.№ 5611) та 29.01.2025 року (вх.№ 6216) до суду надійшли відповіді, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрована за вказаною стягувачем адресою.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що вона потребує задоволення з наступних підстав.
Згідно розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 оплату за надані Водоканалом послуги не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4957 грн. 19 коп.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» від 05.07.2019 № 690, а також постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 №85 Водоканал надає послуги водопостачання та водовідведення боржнику за адресою: АДРЕСА_1 , за які він у відповідності з п. п. 5 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний сплачувати за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 3 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг розглядаються у наказному провадженні. Закон України «Про житлово-комунальні послуги», а саме його стаття 1 передбачає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено перелік житлово-комунальних послуг, відповідно до якого водопостачання та водовідведення є житлово-комунальними послугами.
Нарахування боржнику за надані послуги здійснювалися відповідно до об`ємів водопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.02.2012 р. № 89, від 13.06.2014 р. № 657 та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 26.03.2015 р. № 900, від 26.11 2015 р. від 16.06.2016 р. № 1142, від 16.06.2016 р. № 1141, від 11.07.2017 р. № 908, від 11.07.2017 р. №907 від 02.11.2017 р. №1344, від 02.11.2017 р. №1343, від 11.07.2017 р. № 908, від 02.11.2017 р. № 1344, від 26.06.2018 р. № 599, а боржник в свою чергу користувався такими послугами.
Відповідно до ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.
Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні підстави для видачі судового наказу про стягнення
з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиті послуги.
Згідно п. п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про видачу судового наказу до суду судовий збір становить - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає на сьогоднішній день 302 грн. 80 коп.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп.
Суд також роз`яснює, що згідно п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст. 141,160-164,167,168 ЦПК України, ст. 525,526,615 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суддя Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О.
Згідно зі ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ є виконавчим документом та може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.
Суддя Н.О. Шевчук