г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/966/23
Номер провадження 2/213/244/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусаровій О.С., за відсутності сторін, розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця України» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернвся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця України» про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 28.03.2018р. між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір оренди землі з кадастровим номером :15:001:0048, який було укладено на 10 років. 03.01.2022р. ОСОБА_2 , який доводиться позивачу батьком, подарував позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0048 в Широківському районі, Новомалинівська сільрада, площа 8,583га.

Позивач вважає договір оренди землі має бути розірваний рішенням суду, оскільки умови не відображають реальні права орендодавця (пункт 28 договору містить положення, які за своєю природою відносяться до прав притаманних орендарю, а не орендодавцю, чим порушуються вимоги ст. 24 ЗУ про оренду землі, та позбавляють позивача прав передбачених законом. Права орендодавця в договорі не передбачено. Не визначено граничних строків внесення орендної плати в грошовій формі (п.11 договору), що дає змогу відповідачу зловживати правами. Форма спірного договору не відповідає Типовому договору. Спірний договір не містить істотних умов передбачених ст. 15 ЗУ Про оренду землі, а саме невірно вказано розмір земельної ділянки. Не передбачено обов`язку орендаря використовувати земельну ділянку із забезпеченням сівозміни. В 2022 році відповідачем порушено обов`язок сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції, та сплачено було 14000 грн замість 20408,39грн. 10.01.2022р. позивач звертався до відповідача про розірвання договору, але відповіді не отримав.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.01.2022р. ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану за адресою Дніпропетровська область Широківський район Новомалинівська сільська рада, кадастровий номер :15:001:0048, площею 8,583га, в тому числі за земельними угіддями: рілля 8,583га, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид використання земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11-17).

Таким чином судом встановлено, що на момент розгляду справи в суді вказана земельна ділянка перебуває у власності позивача.

28.03.2018р. в с. Новомалинівка Широківського району Дніпропетровської області було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_2 надав ТОВ «Житниця України» у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :15:001:0048, яка розташована на території Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. Строк договору 10 років. Орендна плата становить не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 13426,57грн на рік (а.с.18-21).

10.01.2022р. позивачем складено заяву з вимогою про розірвання спірного договору (а.с.22), підтвердження направлення суду не надано.

Позивач звертався до Мінагрополітики, Криворізької військової адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів, та йому було рекомендовано звернутись до суду з приводу розірвання договору (а.с.24,25,26).

Частиною першою статті 526Цивільного кодексуУкраїни (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 частини першої статті 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За змістом статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 15Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до частин першої, другої статті 651ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексомУкраїни (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті д) частини першої статті 141ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущенного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першоїстатті 3ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першоїстатті 141 ЗК України, частини другоїстатті 651ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Укладеним між сторонами договором оренди від 28.03.2018 року, передбачено, що орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі у розмірі не менше 6% від нормативної грошової оцінки, та становить 13426,57 грн; (п.9.2 Договору).

Згідно п. 11 Договору оренда плата сплачується натуральному виразі до 30 грудня кожного року, після 31 грудня виключно в грошовій формі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач ставить питання про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору оренди, зокрема невиплату відповідачем орендної плати в повному обсязі в 2022 році.

Доказів невиконання відповідачем в 2022 році умов спірного договору суду не надано.

Щодо посилання позивача на недотримання відповідачем існуючого чергування сільськогосподарських культур у сівозміні, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 32Закону України«Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 січня 2016 року № 6-1998цс15 та № 6-1980цс15.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 783 ЦК України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Судом встановлено, що відповідно до п. 15 Договору оренди встановлено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частини першої статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування обставин, якими особа обґрунтовує свої позовні вимоги, покладається на позивача, відповідач має спростувати зазначені доводи відповідними аргументами та доказами.

Позивачем не доведено, що відповідачем було порушено умови договору, та його діями створюється загроза пошкодження речі, та що відповідач не виконує обов`язки, передбачені статтями 24, 25 цього Закону, та що спірний договір не відповідає, протирічить та порушує вимоги вказаних статей. Не доведено його невідповідність вимогам закону.

Спірний договір містить права та обов`язки сторін визначені та погоджені учасниками договору. Строк внесення орендної плати в договорі вказаний, доказів зловживань відповідачем щодо строків сплати оренди суду не надано. Питання, щодо залучення в якості трентьої особи ОСОБА_2 не заявлялось сторонами та судом не розглядалось.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо порушення відповідачем вимог договору оренди, не доведено наявність порушення відповідачем порядку сівозмін, та невідповідність вимогам закону, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених Законом України «Про оренду землі», для розірвання договору оренди та задоволення позовних вимог.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця України» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця України», , вул. Центральна, 37, с. Новомалинівка, Широківський р-н Дніпропетровська область, 53721.

Дата виготовлення повного тексту рішення 28.01.2025р.

Суддя В.В. Мазуренко