Справа № 570/159/25
Номер провадження 2-з/570/9/2025
У Х В А Л А

29 січня 2025 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Вітліни Марини Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

В С Т А Н О В И В

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява та заява про забезпечення позову, подана представником позивача - адвокатом Вітліною Мариною Олександрівною в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

В заяві про забезпечення позову представник позивача, просить суд:

накласти арешт на 1/2 частину садового (дачного) будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,80 кв.м., основною площею 55,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246;

накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташовано садовий будинок, площею 0,0221 га, кадастровий номер: :08:001:0095, цільове призначення: для індивідуального садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову, так як існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, так само реальна загроза істотного ускладенення ефективного захисту або поновлення порушених прав та законних інтересів позивача за захистом яких він звернувся. Оскільки на час звернення із заявою про забезпечення позову спірне домоволодіння зареєстроване на праві власності одноосібно за відповідачкою, а тому існують ризики його відчудження до вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Ст.152 ЦПК України визначає порядок подання заяви про забезпечення позову, яким передбачено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, до яких, зокрема, належить накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір, при цьому врахувавши наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Долученими до заяви доказами підтверджується, що ОСОБА_1 вже зверувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину садового (дачного) будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,80 кв.м., основною площею 55,00 кв.м., та 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташовано садовий будинок, площею 0,0221 га, кадастровий номер: :08:001:0095, цільове призначення: для індивідуального садівництва та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину садового (дачного) будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,80 кв.м., основною площею 55,00 кв.м., та 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташовано садовий будинок, площею 0,0221 га, кадастровий номер: :08:001:0095, цільове призначення: для індивідуального садівництва.

Ухвалою Рівненського районого суду Рівненської обсласті від 29 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову та позову, позовні вимоги обгрунтовані серед іншого тим, що спірне домоводіння, а саме садовий (дачний) будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,80 кв.м., основною площею 55,00 кв.м та земельна ділянка на якій він розташований площею 0,0221 га, кадастровий номер :08:001:0095 придбано 30 травня 2018 року у період спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому позивач вважає, що таке майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, де частки є рівними.

Судом встановлено, що право власності на вищезазначене майно зареєстроване за ОСОБА_2 .

Позивач, наголошує на тому, що існує ймовірність вчинення ОСОБА_3 дій, спрямованих на відчуження вказаних об`єктів нерухомості, яке утруднить для позивача можливість отримати у власність 1/2 частини спірних об`єктів нерухомості і, як наслідок, призведе до неможливості поновлення заявником своїх порушених прав та законних інтересів.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку його постановлення на користь позивача, врахувавши співмірність із позовними вимогами, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви про забезпечення позову, а тому вважає, що така підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 151, 152, 153, 158 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника представника позивача - адвоката Вітліни Марини Олександрівни про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на 1/2 частину садового (дачного) будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,80 кв.м., основною площею 55,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246;

Накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташовано садовий будинок, площею 0,0221 га, кадастровий номер: :08:001:0095, цільове призначення: для індивідуального садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч.2 ст. 157 ЦПК України, копію цієї ухвали направити учасникам справи та Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, майдан Просвіти, 2) для вжиття відповідних заходів.

Про результати виконання даної ухвали повідомити Рівненський районний суд Рівненської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 );

Суддя Гладишева Х.В.