КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/3341/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року клопотання задоволено.

Призначено у цивільній справі №759/13947/24 судову оціночно-будівельну експертизу.

На вирішення експертів поставлено наступне запитання :

Яка ринкова вартість спадкового майна, після смерті ОСОБА_4 », яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Яка ринкова вартість 1/3 частки майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що так як між сторонами виник спір щодо стягнення коштів, які обмежено вартістю успадкованого майна у розмірі 200 136,00 грн, то клопотання підлягає задоволенню, оскільки для з`ясування ринкової вартості успадкованого майна потрібні спеціальні знання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що суд першої інстанції звузив коло можливостей експерта провести дослідження, вказавши, що воно має будуватися виключно на підставі наявних матеріалів.

Зазначила, що на момент смерті ОСОБА_4 обсяг її права на майно, яке вона свого часу отримала у спадок, обмежувався 1/3 житлового будинку під літ. «А», дерево, житловою площею 30,10 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Просила змінити резолютивну частину ухвали суду першої інстанції поставивши на вирішення експертів питання у іншій редакції, а саме:

Яка ринкова вартість майна, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом від 07.06.2005 серії ВСА № 682534, виданого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Зубченко JI.C. станом на 28 жовтня 2021 року?

Яка ринкова вартість 1/3 частки майна ОСОБА_4 , зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом від 07.06.2005 серії ВСА № 682534, виданого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Зубченко JI.C. станом на 28 жовтня 2021 року?

Окремо просила усунути обмеження щодо використання експертом виключно наявних матеріалів справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

3 грудня 2024 року Представник позивача ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу.

16 січня 2025 року ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

17 січня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

20 січня 2025 року ОСОБА_1 подала додаткові пояснення.

Представник позивача ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок та підстави призначення експертизи за ухвалою суду наведені у Параграфі 6 Глави 5 ЦПК України.

Відповідно до статі 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати (стаття 105 ЦПК України).

Аналізуючи наведені норми права, можна зробити висновок, що призначення судом експертизи є дискреційним повноваженням суду, крім випадків чітко передбачених цивільним процесуальним законом.

Для вирішення справи мають значення лише ті дані, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Такі дані можуть бути встановлені, зокрема висновком експерта (стаття 76 ЦПК України).

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 8 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

Згідно з частиною 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів (ч.1, 3 ст. 107 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, предмет позову, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення у справі оціночно-будівельну експертизу, оскільки без спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування у цій справі.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з ч. 1 п. 12 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про призначення експертизи.

Будь яких процесуальних порушень при призначені експертизи не встановлено, підстави для скасування відсутні.

Наявність у тексті оскаржуваної ухвали неточностей, або тих відомостей, що апелянт хотів би внести не може бути у даному випадку підставою для скасування ухвали.

Це може бути підставою для звернення з заявою про роз`яснення, а не підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 січня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана