Справа № 509/7328/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 509/7328/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Ірина Каримівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

07.12.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , та за законом для нього, як для спадкоємця першої черги відкрилася спадщина. Окрім нього спадкоємцем за законом є також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку представлення, як неповноліття донька його брата ОСОБА_5 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після звернення позивача до нотаріуса, його було письмово повідомлено що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку, порадив звернутися йому до суду. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як з 16.03.2022 року по 03.11.2023 року перебував на військовій службі в лавах ЗСУ по мобілізації. З урахуванням наведеного вважає, що він як спадкоємець за законом, з поважної причини пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, в інший спосіб не може захистити свої права тому звернувся до суду.

11.12.2023 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою також витребувано від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Ірини Каримівни в строк до 05.02.2024 року належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витяг зі Спадкового реєстру про заповіти.

22.01.2024 року до суду надійшла відповідь приватного нотаріуса Бурлаченко І. щодо інформації відносно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

23.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву поданий адвокатом Хрульовою В.Б. в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не бачить на це законних підстав, та вважає таку поведінку позивача який є рідним дядьком неповнолітньої ОСОБА_3 незрозумілою. Фактично позивач в строки визначені законом був у приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могила М.М. де було відкрито спадкову справу, і де позивач в усній формі відмовився від прийняття спадщини, яка була відкрита після смерті його брата ОСОБА_5 , сказавши що вона залишилася сиротою без батька і він не претендує на спадщину після брата. Таким чином, він був обізнаний, але чомусь після закінчення строку для прийняття спадщини пішов до іншого нотаріуса Бурлаченко І., хоча знав де саме уже була відкрита спадкова справа. Вважає що позивачу перешкод для подання заяви не було, він навіть був присутнім на похороні матері, брата та звертався у строки встановлення законом до нотаріуса та мав можливість написати заяву про прийняття спадщини але відмовився, таким чином правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вважає що позивач пропустив строк для подачі заяви без поважних причин, жодних доказів на підтвердження поважності причин щодо пропуску визначеного законом строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте позивач свідомо не скористався правом на прийняття спадщини, таким чином правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Ухвалою суду за результатами розгляду клопотання представника відповідача було витребувано від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могили Марини Михайлівни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витяг зі Спадкового реєстру про заповіти.

11.04.2024 року до суду на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи № 33/2023 до майна померлої ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 14.08.2024 року підготовче провадження по справі закрито, призначено судовий розгляд по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Зазначив що після смерті матері він будучи військовим звернувся до нотаріуса Могили М.М., проте нотаріус йому відмовила в реєстрації такої заяви, пояснила що строки для такого звернення ним були пропущені, в подальшому ОСОБА_1 звернувся до іншого нотаріуса. Він хоче отримати спадщину після смерті матері, оскільки є спадкоємцем першої черги, на спадщину після смерті брата він не претендує, тому позиція сторони відповідача є хибною.

В судовому засідання представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідач хоча й перебував на військовій службі, проте мав можливість брати відпустки, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит, а саме на той час солдат ОСОБА_1 отримав відпустку строком на 10 діб з 02.03.2023 року по 11.03.2023 року (Витяг з наказу № 63 від 02.03.2023 року); відпустку строком на 10 діб з 15.04.2023 по 24.04.2023 року (Витяг з наказу № 107 від 15.04.2023 року); відпустку строком на 10 діб з 01.05.2023 року по 10.05.2023 року (Витяг з наказу № 122 від 30.04.2023 року); та в подальшому солдата ОСОБА_1 з 03.11.2023 року було виключено із списків особового складу частини, адже звільнено у запас за ст. 26 ч.4 п. 2 пп г згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2023 року № 46-РС. Перебуваючи у відпустках позивач мав повноцінне право вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, тому його доводи що він перебував на військовій службі не можуть бути прийняті судом до уваги, адже можливість у позивача була, проте нею він не скористався.

Позивач додатково зазначив, що дійсно він мав відпустки, проте не перебував дома, адже займався оформленням документів, які стосувалися його служби, між іншим отримував посвідчення учасника бойових дій, що займало час. Коли була можливість він одразу звернувся до нотаріуса, проте було пояснено що він пропустив строк.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, заяв не надсилала.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається в позові, як на підставу своїх вимог, вивчивши відзив сторони відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, тимчасова непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (видане повторно) Серія НОМЕР_2 виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 05.12.2023 року.

Станом на дату розгляду справи після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могила М.М. була заведена спадкова справа № 33/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з якої слідує що 19.04.2023 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, в заяві також вказала про інших спадкоємців: ОСОБА_1 син померлої, та ОСОБА_6 донька померлої.

Нотаріусом 19.04.2023 року були надіслані повідомлення вказаним особам з метою сповіщення про зведення спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , роз`яснено щодо наміру подання заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини. Заяв від ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в матеріалах спадкової справи не міститься.

Позивач зазначає, що у зав`язку з перебуванням на військовій службі не мав змоги звернутися вчасно до нотаріуса з відповідною заявою.

Після звернення позивача до нотаріуса йому було повідомлено у листі-роз`ясненні про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд вважає, що ОСОБА_1 строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки позивач з 16.03.2022 року по 03.11.2023 року включно перебував на військовій службі у лавах ЗСУ, що підтверджується витягом з наказу від 03.11.2023 року № 317 та копією військового квитка із відповідними записами. Факти перебування позивача у відпустках протягом 10 діб з 15.04.2023 по 24.04.2023 року (Витяг з наказу № 107 від 15.04.2023 року) та 10 діб з 01.05.2023 року по 10.05.2023 року (Витяг з наказу № 122 від 30.04.2023 року) дійсно свідчать про наявність можливості звернутися до нотаріуса, проте станом на вказані дати у ОСОБА_1 не сплив термін для звернення з заявою до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті матері, адже кінцевим терміном звернення із заявою є 13.10.2023 року. Протягом шести місяців позивач не звертався до жодного із нотаріусів із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері. Щодо твердження сторони відповідача щодо усної відмови ОСОБА_1 від спадщини після смерті матері в присутності нотаріуса, суд зазначає, що по-перше такі відомості не підтверджені жодним доказом по справі, по-друге, факт такої відмови мав бути виражений у письмовій заяві спадкоємця, поданій до нотаріуса, та яка повинна була міститись у матеріалах спадкової справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини: у зв`язку з перебуванням у період з 11.05.2023 року (після останньої відпустки) по 13.10.2023 року (останній день встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини) на службі у складі Збройних Сил України у період дії воєнного стану в Україні та приймав участь у захисті Батьківщини від агресії рф.

На переконання суду, у позивача причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті матері були об`єктивно непереборними та поважними, а тому є законні та обґрунтовані підстави для встановлення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері терміном 2 (два) місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст.1269,1270,1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2025 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко