Провадження № 2/201/649/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19 вересня 2024 року звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому просила суд:

?Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 18 листопада 2005 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2005 відповідно до витягу № 8987194.

Загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 57,8 кв.метрів. житлова - 38.3 кв.метрів. відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 липня 1972 року 16 липня 1972 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 червня 1980, батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 - є ОСОБА_2 , матір?ю - ОСОБА_3 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 05 серпня 2006 року 05 серпня 2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.02.2024 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є її чоловік - ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76756804 від 25.04.2024 за фактом смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справі № 72357334 (номер у нотаріуса 16/2024) - з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась за фактом смерті ОСОБА_3 25.04.2024 звернулась її донька - ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - подав заяву про відмову від спадщини від 25.04.2024.

Згідно із постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 06.09.2024 № 120/02-31. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спадкове майно: квартиру АДРЕСА_1 - оскільки у ОСОБА_1 відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Відповідно до інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) щодо ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі відсутні будь-які інші спадкові справи заповіти/спадкові договори тощо. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавались.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду (а.с. 1-5).

Відповідач ОСОБА_2 26 листопада 2024 року на адресу суду надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 46).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 вересня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.30-31).

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

23 вересня 2024 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Державної міграційної служби України, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 33).

12 листопада 2024 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 36).

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (а.с. 38-39).

12 грудня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 55-56).

Позивач в судове засідання не з`явилася 28 січня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданій заяві про визнання позовних вимог просив розглядати справу за його відсутності.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини в становленні судом

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 18 листопада 2005 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2005 відповідно до витягу № 8987194 (а.с. 14-15).

Загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 57,8 кв.метрів. житлова - 38.3 кв.метрів. відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру (а.с. 16-18).

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 липня 1972 року 16 липня 1972 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 червня 1980, батьком ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 - є ОСОБА_2 , матір?ю - ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 05 серпня 2006 року 05 серпня 2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.02.2024 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є її чоловік - ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76756804 від 25.04.2024 за фактом смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справі № 72357334 (номер у нотаріуса 16/2024) - з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась за фактом смерті ОСОБА_3 25.04.2024 звернулась її донька - ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - подав заяву про відмову від спадщини від 25.04.2024 (а.с. 22).

Згідно із постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 06.09.2024 № 120/02-31. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спадкове майно: квартиру АДРЕСА_1 - оскільки у ОСОБА_1 відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на вказану квартиру (а.с. 19).

Відповідно до інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) щодо ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі відсутні будь-які інші спадкові справи заповіти/спадкові договори тощо, свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавались (а.с. 20-21).

Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1258. ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат").

Позивач є спадкоємцем за законом, яка у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , так як її батько ОСОБА_2 відмовився від спадщини на її користь, та має право на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену квартиру.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 385,13 грн

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2025 року

Суддя С.О. Демидова