Справа № 362/1624/24
Провадження № 2/362/333/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, який було пропущено у зв`язку із змінами в нормативному регулюванні строків прийняття спадщини з шести до десяти місяців та знову до шести місяців, а також у зв`язку із закінчення терміну дії у позивача посвідки на постійне проживання в Україні.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вони є спадкоємцем померлого за заповітом, однак при зверненні до нотаріальної контори, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування (а.с. 1 3).

В судове засідання ніхто не прибув.

Представники сторін надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 31 32, 37).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Позивачка є громадянкою Республіки Узбекистан та має посвідку на постійне проживання в Україні, що підтверджується копіями паспорту серії НОМЕР_1 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідки від 05.07.2023 року і витягу з реєстру територіальної громади від 18.07.2023 року (а.с. 5, 6, 7, 8).

Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 19 листопада 2011 року (а.с. 9).

29 грудня 2015 року ОСОБА_2 склав заповіт на користь своєї дружини ОСОБА_3 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 10 січня 2023 року (а.с. 10).

Позивачка як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після померлого чоловіка.

Проте, постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Здоренка О.М. від 19 липня 2023 року № 80/02-31, позивачці було відмовлено в оформленні спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 за заповітом у зв`язку із пропуском нею встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 13 14).

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Насамперед, суд враховує, що зміни в нормативному регулюванні строків прийняття спадщини з шести до десяти місяців та знову до шести місяців, не є поважними, об`єктивними, непереборними, істотними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Тобто, викладені у позові доводи позивача щодо поважності пропуску строку пропуску подання заяви про прийняття спадщини через зміни в нормативному регулюванні строків прийняття спадщини з шести до десяти місяців та знову до шести місяців, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не є поважними для поновлення строку для подання заяви для прийняття спадщини.

Також, суд враховує норму статті 26 Конституції України відповідно до якої, іноземці, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Як вбачається із доданих до позову документів, позивачка є іноземкою та перебуває в Україні на законних підставах.

Крім того, суд враховує викладені у пункті 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» правові роз`яснення за якими: у законодавстві України зазначено, що права іноземців щодо спадщини виникають на тих самих підставах, що і в громадян України, і спадщина переходить до спадкоємців незалежно від громадянства. Принцип зрівняння у правах є основою національного режиму та визначає головні аспекти здатності іноземців мати права, що виникають при спадкуванні. Суть спадкових прав залишається незмінною як у випадку набуття їх іноземцями, так і у випадку набуття громадянами України. Об`єкт також залишається незмінним - спадщина (сукупність суб`єктивних прав та обов`язків спадкодавця). Таким чином, іноземці (особи без громадянства) здійснюють свої спадкові права на території України нарівні з громадянами України.

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про те, що обставини закінчення терміну дії у позивача посвідки на постійне проживання в Україні, абсолютно не скасовували і не спростовували її право на спадкування за заповітом після померлого чоловіка та не перешкоджали позивачці звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, зазначаючи за змістом позову про закінчення після смерті чоловіка терміну дії у позивача посвідки на постійне проживання в Україні, позивачка не надала суду будь-яких доказів про конкретну дату коли у позивачки закінчився термін дії посвідки на постійне проживання в Україні яку вона мала до отримання посвідки 05 липня 2023 року.

Воднораз, з урахуванням наведених вище положень законодавства, суд враховує, що для здійснення спадкування (у тому числі подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців), іноземцям не потрібно мати посвідку на постійне проживання в Україні, оскільки іноземці здійснюють свої спадкові права на території України нарівні з громадянами України та для спадкування не потребується отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Отже, зазначені за змістом позову доводи абсолютно не впливали на об`єктивну можливість вчинення позивачем передбачених законом дій для прийняття спадщини.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою без поважних причин, а тому і відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору слід покласти на позивачку (а.с. 4).

На підставі викладеного, керуючись статтями 1270, 1272 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Васильківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 31 січня 2025 року.