Справа № 357/8607/24
Провадження №2/524/887/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,

представника позивача адвоката Шамшуріна Ю.В.,

представника відповідача на засадах самопредставництва Демидовського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» про стягнення заборгованості за договором.

Позов обґрунтовує тим, що 31 серпня 2021 року він (продавець) уклав з ТОВ «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» (покупець) договір купівлі-продажу вбудовано-прибудованого приміщення за ціною 1 161 000 грн. без врахування податку на додану вартість, які покупець перераховує в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок протягом двох місяців з моменту посвідчення договору, тобто, до 31 жовтня 2021 року.

Втім покупець здійснив лише дві оплати за договором на загальну суму 1 085 533 грн. Строк оплати сплив, однак, 75467 грн. залишаються несплаченими, прострочення оплати складає 907 днів.

Претензії позивача залишилась без реагування.

На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував на суму заборгованості три проценти річних, що за його підрахунками за 940 днів прострочення становить 5828,09 грн.

Позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 75467 грн., 3% річних в сумі 5828,09 грн., а всього 81295,09 грн., а також судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, прохає задовольнити.

Представник відповідача на засадах самопредставництва Демидовський Д.В. (директор ТОВ «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА») проти позову заперечив, зазначивши, що решта коштів за договором не були виплачені, оскільки з ціни договору утримано податок (ПДФО) в розмірі 5% та військовий збір в розмірі 1,5%. Товариство як податковий агент самостійно сплатило вказані кошти за продавця. При цьому, представник відповідача провів аналогію з виплатою заробітної плати працівнику, коли її розмір зменшується на суму податків та обов`язкових зборів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 527 ЦК України встановлює, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 (продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вбудовано-прибудованого приміщення №1 загальною площею 100 кв.м, розташованого на цокольному поверсі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 . /а.с.4-5/

Умовами договору передбачено, що продаж майна вчиняється за 1 161 000 гривень, без урахування податку на додану вартість, які покупець перераховує в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця UA3259724 протягом двох місяців з моменту посвідчення договору, тобто до 31 жовтня 2021 року включно. (п.2.1 договору)

Відповідальність сторін встановлюється згідно з чинним законодавством. (п.3.5 договору)

З наданої інформації АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про рух коштів за рахунком № НОМЕР_1 за період з 02.09.2021 року по 12.09.2021 року убачається, що 02.09.2021 року на вказаний рахунок надійшли кошти за вбудовано-прибудоване приміщення №1 в сумі 542766,50 грн., а також 09.09.2021 року в сумі 542766,50 грн. /а.с.6/

Таким чином, всього за укладеним договором купівлі-продажу було сплачено 1 085 533 гривні. Несплаченими залишаються 75467 грн. (з розрахунку 1161000 грн. 1085533 грн. = 75467 грн.)

Щодо посилань відповідача про те, що вказана сума коштів була утримана з ціни договору для сплати ПДФО та військового збору, суд виходить з наступного.

У пункті 2.1 укладеного договору купівлі-продажу чітко визначено ціну продажу майна 1161000 гривень. При цьому зазначено, що саме цю суму (без врахування податку на додану вартість) покупець має перерахувати в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця до 31.10.2021 року.

Крім того, у пункті 3.2 укладеного договору передбачено, що витрати у зв`язку з укладенням цього договору, сплачує покупець.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких умов, враховуючи свободу сторін у визначенні умов договору, слід тлумачити пункт 2.1 та 3.2 договору таким чином, що саме 1161000 гривень покупець мав сплатити (шляхом перерахування на обумовлений рахунок) продавцю.

Зважаючи на викладене, сплачені відповідачем суму ПДФО та військового збору слід вважати такими, що сплачені покупцем (юридичною особою) за рахунок власних коштів.

Водночас, якщо податковий агент приймає рішення щодо проведення нарахування та сплати ПДФО з нарахованого (виплаченого) доходу за рахунок власних коштів, то сума коштів у розмірі не утриманого податку є доходом у вигляді додаткового блага та оподатковується ПДФО на загальних підставах. (Лист ДФС «Щодо практичного застосування норм чинного законодавства» від 28.12.2016 № 28351/6/99-99-13-02-03-15)

Додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розд. IV ПКУ) (пп. 14.1.47 ПКУ).

Отже, сума податкового зобов`язання фізичної особи, сплачена за рахунок коштів податкового агента, вважається додатковим благом та оподатковується за ставкою 18%.

Таким чином, відповідач ТОВ «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» згідно умов договору купівлі-продажу має перерахувати на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 161 000 гривень. За таких умов сплату юридичною особою ПДФО (5%) та військового збору (1,5%) слід вважати виконанням податкового зобов`язання за рахунок власних коштів податкового агента, що слід розцінювати як отримання додаткового блага ОСОБА_1 , та що в свою чергу є підставою для стягнення відповідного податку з останнього.

Отже, покупець (ТОВ «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА») перерахував визначені договором кошти за продаж майна не в повному обсязі. Розмір недоплати становить 75467 гривень.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За підрахунками позивача кількість днів прострочення за період з 31.10.2021 року до 27.05.2024 року становить 940 днів. На вказану кількість днів позивач здійснив нарахування трьох процентів річних від простроченої суми. За підрахунками позивача, наведеними у позовній заяві, сума трьох процентів річних за вказаний період становить 5828 грн.

Суд враховує, що сума трьох процентів річних розраховується за формулою: (сума боргу х 3 % х кількість прострочених днів) / 365 (кількість днів у році).

Вказана формула підлягає застосуванню, зокрема, згідно правової позиці КЦС ВС, висловленої у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 577/5360/15-ц.

Кількість прострочених днів за заявлений період з 31 жовтня 2021 року по 27 травня 2024 року становить 940 днів.

Таким чином, три проценти річних за вказаний період складають 5830,60 грн. (75467 грн. х 3% х 940 днів / 365 днів).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що зобов`язання щодо оплати придбаного нерухомого майна за договором купівлі-продажу не виконано в повному обсязі, хоча строк його виконання настав, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості та трьох процентів річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, перебуваючи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнення трьох процентів річних здійснити у заявленому позивачем розмірі (5828,09 грн.), що не перевищує фактичну суму, розраховану за наведеною судом формулою.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Витрати на правничу допомогу у відповідності до положень ст.137 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно наданої квитанції витрати позивача на послуги адвоката Шамшуріна Ю.В. склали 5000 гривень, і включаються у себе витрати на складання позовної заяви та участь у двох судових засіданнях. /а.с.8/

При цьому, суд враховує, що представник відповідача Демидовський Д.В. в судовому засіданні зазначив, що не має заперечень проти зазначеної суми витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» про стягнення заборгованості за договором, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу від 31 серпня 2021 року у сумі 75467 гривень та три проценти річних в розмірі 5828 гривень, а всього 81295 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 понесені судові витати по сплаті судового збору у сумі 1211 гривень 20 копійок та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ-МІКС-УКРАЇНА», , місцезнаходження: вул.Ярослава Мудрого, 17, м.Біла Церква, Київська область.

Повне рішення складено 31.01.2025 року.

Суддя Алексашина Н.С.