КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 757/2069/24-ц
провадження № 22-ц/824/794/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Глуховецького Олександра Степановича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року в складі судді Бусик О. Л.,

встановив:

15.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 березня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 374914-КС-003 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності , а позичальника зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів.

Строк кредиту: 24 тижнів.

Процентна ставка: в день 2,0, фіксована.

Знижена процентна ставка: в день 1,15012667, фіксована.

Комісія за надання кредиту: 11 250 000,00 грн.

Термін дії договору до 22.08.2023 року.

Кредитодавець свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 75 000 грн, що підтверджується довідками ТОВ "ФК Елаєнс".

Приналежність картки відповідачу підтверджується скріншотом з системи PRIVAT24.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти у загальному розмірі 33 774,80 грн: 7 484,60 грн - часткове погашення комісії; 26 290,20 грн - часткове погашення процентів за кредитом.

Станом на день подання позову заборгованість відповідача перед позвиачем становить 283 028,80 грн: 75 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 3 765,40 грн - заборгованість по комісії за видачу кредиту; 204 263,40 грн - заборгованість за процентами.

З огляду на викладене, ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 283 028,80 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 4 245,43 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 11 380 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість в сумі 271 778,80 грн. В решті вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» витрати з оплати судового збору в розмірі 4 073,49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 921 грн.

18.03.2024 представник ТОВ «Бізнес Позика» - адвокат Глуховецький О. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні несплаченої комісії за кредитним договором та вирахування вже сплаченої суми комісії з загальної суми позовних вимог ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем комісії за надання кредиту, а рівно й подальше нарахування зазначеної комісії та витребування її від відповідача, є законним та обґрунтованим, оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті кредитний договір.

Закон про споживче кредитування безумовно та однозначно передбачає право позивача на встановлення комісії за надання кредиту за кредитним договором.

Також, комісія за надання кредиту була також відображена і в тексті кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії до загальних витрат за договором.

Вказує на те, що Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021 року №16 затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Вказані Правила розрахунку передбачають правомірність встановлення кредитодавцем супровідних послуг за кредитом в тому числі і комісії «за надання кредиту».

Окрім того, комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору так і правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної, які були підписані відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07 березня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 374914-КС-003 про надання кредиту.

Відповідно до умов зазначеного договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк на який надається кредит- 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15012667,фіксована.

Відповідно до п. 2.5 зазначеного договору комісія за надання кредиту 11 250,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору.

Згідно з п. 2.8 орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 195 000,00 грн.

Зазначений договір був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора UA-1434.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором у розмірі 271 778 ,80 грн не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача заборгованості за комісією.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту, суд першої інстанції виходив з того, положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісії в силу статті 228 ЦК України є нікчемними.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача комісії, оскільки такі умови були погоджені сторонами в момент підписання кредитного договору № 374914-КС-003.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням вимог матеріального права, з неповним з`ясував обставин, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 245,43 грн, при подачі апеляційної скарги - судовий збір у розмірі 6368,15 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, а тому стягнута судом першої інстанції сума судового збору підлягає збільшенню з 4 073,49 грн до 4 245,43 грн, а витрати на професійну правничу допомогу з 10 921 грн до 11 380 грн.

З огляду на те,що судове рішення скасовано лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 11 250 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 253,12 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Глуховецького Олександра Степановича задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за комісією скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року в частині розподілу судових витрат змінити, збільшивши суму судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».

У зв`язку з цим резолютивну частинну рішення викласти в такій редакції:

"Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" () заборгованість за кредитним договором в розмірі 283 028,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 245,43 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 11 380 грн".

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» () судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 253,12 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук