Справа № 211/7991/24
Провадження № 2/211/718/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ніколенко Д.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з нього на свою користь за період з 08.11.2023 по 30.11.2024 (включно) інфляційні збитки в сумі 27 762,47 грн., 3% річних у сумі 7 969,72 грн., також за період з 24.12.2023 по 23.12.2024 моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2024 у цивільній справі №211/2109/23 стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 234 771 гривень 39 копійок, моральну шкоду в сумі 7 000 гривень 00 копійок, судові витрати в сумі 18 283 гривні 78 копійок. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2024 змінено в частині судових витрат стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшено їх суму з 18 283 гривні 78 копійок до 13 156 гривень 09 копійок. В іншій частині рішення суду залишено без змін. 05.12.2023 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано постанову про відкриття виконавчого провадження №73493437. 25.10.2023 позивач, намагаючись в досудовому порядку вирішити спор, направив лист-заяву відповідачу, але останній лист-заяву проігнорував та відповіді не надав. Станом на 30.11.2024 державним виконавцем було стягнуто з відповідача на користь позивача 12 952,14 грн., а заборгованість становить 241 973,34 грн. У зв`язку з тим, що відповідач по цей час не виконав у повному розмірі рішення суду у цивільній справі №211/2109/23, позивач змушений звернутись до суду щодо стягнення з відповідача на його користь 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди. За наведених обставин він просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.12.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, скористався своїм правом та 17.01.2025 подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву, просить ухвалити рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі у задоволенні позову за недоведеністю та необґрунтованістю.

Позивач, у свою чергу, скористався правом подання відповіді на відзив та 27.01.2025 подав її до суду. Відповідно до відповіді, наполягає на позовних вимогах та просить їх задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2024 у цивільній справі №211/2109/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 234 771 гривень 39 копійок, моральну шкоду в сумі 7 000 гривень 00 копійок, судові витрати в сумі 18 283 гривні 78 копійок (а.с. 36-39 копія рішення).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2024 змінено в частині судових витрат стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшено їх суму з 18 283 гривні 78 копійок до 13 156 гривень 09 копійок. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 40-46 копія постанови).

28.11.2023 позивач отримав виконавчий лист для пред`явлення до виконання (а.с. 47 копія виконавчого листа).

05.12.2023 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартинюк А.М. відкрито виконавче провадження №73493437 (а.с. 48 - копія постанови про відкриття виконавчого провадження).

Листом від 28.11.2024 за №177744/6, складеним в.о. начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Масловою О., ОСОБА_1 повідомлено про суми, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача та на користь держави. Також виконавчої службою надано розрахунок, з якого вбачається, що за період з 07.12.2023 по 27.11.2024 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно стягуються грошові кошти та перераховуються на рахунок стягувача в межах виконання рішення суду, також відповідно здійснюється стягнення на користь держави виконавчого збору та у випадках, передбачених законодавством витрати виконавчого провадження.

Треба зауважити, що державний виконавець не вказав про наявність заборгованості за щомісячними платежами.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Позивач, як на підставу для задоволення позову, посилається на те, що станом на 30.11.2024 державним виконавцем було стягнуто з відповідача на користь позивача лише 12 952,14 грн., а заборгованість становить 241 973,34 грн. У зв`язку з тим, що відповідач на час звернення до суду не виконав у повному розмірі рішення суду у цивільній справі №211/2109/23, у позивача є правові підставі для застосування ст. 625 ЦК України, тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті інфляційні витрати та 3% річних.

Однак, суд не погоджується з доводами позивача з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, інфляційні втрати та 3% річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягають стягненню на період дії військового стану.

При цьому суд відхиляє заперечення сторони відповідача з приводу не застосування статті 625 ЦК України. Оскільки, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.04.2022 №447/2222/20, положення статті 625 ЦК України застосовуються і по відношенню до зобов`язань щодо відшкодування шкоди (нарахування 3 % річних та інфляційних втрат).

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити позивачу, що ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази прострочення виконання грошового зобов`язання боржником. Натомість надані докази, що відповідачем на користь позивача здійснюється щомісячні грошові відрахування в рахунок погашення заборгованості в межах виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у загальній сумі 15 000,00 грн.

Згідно із частинами першою-третьою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами у справі, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2024 у цивільній справі №211/2109/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 234 771 гривень 39 копійок, моральну шкоду в сумі 7 000 гривень 00 копійок, судові витрати в сумі 18 283 гривні 78 копійок.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2024 було змінено лише в частині судових витрат стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшено їх суму з 18 283 гривні 78 копійок до 13 156 гривень 09 копійок. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Однак, позивач повторно звернувся до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди за період з 24.12.2023 по 23.12.2024 у сумі 10 000,00 грн. (відповідач досі не виконав рішення суду в повному розмірі у цивільній справі №211/2109/23, не відновив пошкоджене майно позивача, тому моральні страждання є довготриваючими) та про стягнення моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн. (по відношенню до характеру і тривалості переживань, витрат часу та коштів підготовку та збір доказів для подання позову до суду, складання позовної заяви, істотності змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього спокою).

Суд вважає надані позивачем пояснення з приводу стягнення моральної шкоди необґрунтованими та недоведеними, оскільки судом достовірно встановлено, що з відповідача на користь позивача вже була стягнута моральна шкода, спричинена ДТП, в сумі 7 000,00 грн. При цьому при ухваленні рішення у справі №211/2109/23, судом були оцінені докази, враховані надані сторонами у справі пояснення, внаслідок чого позовна вимога ОСОБА_1 була задоволена частково. Тому суд повністю підтримує заперечення відповідача з цього приводу, викладене у відзиві на позов та зауважує позивачеві, що моральна шкода може бути стягнута лише один раз, як шкода, яка була спричинена ДТП, внаслідок чого потерпіла сторона перенесла душевні страждання тощо.

Тому в цій частині у задоволенні позовних вимог позивача слід також відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статями 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 січня 2025 р.

Суддя Д.М. Ніколенко