Справа №333/9826/24
Провадження №2/333/1041/25
03 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
13.11.2024 року ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 3 % річних.
До позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язку щодо повернення коштів, ТОВ «ВІН ФІНАНС» просить стягнути з останнього 3% річних у розмірі 3 290,00 швейцарських франків.
Також, позивач зазначає, що судові витрати ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» складаються з сплаченого ним судового збору в розмірі 3028 грн. та витрат на правничу допомогу (орієнтовний розмір складає 15 000 грн.). До суду поданий лише орієнтовний розрахунок суми судових витрат, так як на момент розгляду справи позивач не може точно визначити обсяг витрат. Необхідні підтверджуючі документи будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Ухвалою суду від 15.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» Мінковська А.В. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Встановлено, що 29.12.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббак», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1404-К/Р.
На підставі Договору про факторинг від 21.09.2015 року Первісний кредитор ПАТ «УкрСиббанк», передав право вимоги за кредитним договором №1404-К/Р від 29.12.2005 року, новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2016 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання вказаного судового рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2013 року, а саме: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило найменування на ТОВ «ВІН ФІНАНС».
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
Виходячи зі змісту частини 1 статті 598, статей 599, 600, 604-609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 цього Кодексу.
Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України, зокрема в постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 905/3137/14-908/5775/14.
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При обрахунку 3% річних за основу береться розмір простроченої суми, яка визначена у договорі, чи судовому рішенні, а не її еквівалент у валюті України.
Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження№14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Враховуючи, що розрахована ТОВ «ВІН ФІНАНС» сума 3 % річних є обґрунтованою та арифметично вірною, суд дійшов до висновку, що наявні підстави для застосування частини 2 статті 625 ЦК України, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» трьох процентів річних в розмірі 3 290,00 швейцарських франків.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 3028 грн. судом покладається на відповідачів.
Керуючись 4-13, 17, 18, 81, 133, 137, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 530, 598-600, 604-610, 612, 625, 1054 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 03.02.2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Р.С.Холод