Справа № 320/3013/19
Провадження №4-с/333/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі судді: Наумової І.Й, секретаря судового засідання: Кунець В.В., представника заявника адвоката: Ковалець М.І. (в режимі відеоконференцзв`язку), представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області: Зюбрицького А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ковалець Марти Ігорівни на відмову державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову про обмеження права керування транспортними засобами, заявлену в межах виконавчого провадження №65096569,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 р. ОСОБА_1 в особі представниці адвоката Ковалець М.І. звернувся до суду з даною скаргою, яку обґрунтовує наступним.

08.05.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано судовий наказ у справі №320/3013/19, про стягнення з ОСОБА_1 (далі по тексту - боржник) на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевказаного судового наказу, 22.05.2019 року, головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження №59168929.

13.1.0.2020 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в рамках ВП №59168929 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

18.03.2024 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про передачу виконавчого провадження, а саме: судового наказу №320/3013/19 виданий 08.05.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

19.03.2024 року, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №59168929.

Підставою звернення до суду є те, що на даний час існування постанови від

13.10.2020 року про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами обмежує права позивача, та фактично позбавляє останнього законного джерела існування.

Відповідно до ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Відповідно до перепустки №1 від 20.09.2023 року, ОСОБА_1 є територіальним менеджером з суміщенням посади кур`єр у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка». Згідно з вищевказаною перепусткою до посадових обов`язків позивача входить продовольче забезпечення, для виконання якого ОСОБА_1 повинен відвідувати магазини ТМ «Аврора Мультимаркет» у Львівській та Закарпатській областях.

Також, відповідно до посадової інструкції менеджера територіального ТОВ «Вигідна покупка», затвердженого наказом №07/08/2023-01 від 07.08.2023 року, вищевказана посада має посадови підпорядкованих йому об`єктах (торгових точках).

Дійсно, ОСОБА_1 має поточну заборгованість зі сплати аліментів, але саме працевлаштування у ТОВ «Вигідна покупка» дає можливість останньому ефективно погашати наявну заборгованість.

ТОВ «Вигідна покупка» в період квітень 2024 р. вересень 2024 р. перерахували платежів, в рахунок погашення його заборгованості по аліментам на суму 138 741,22 грн.

Тобто, саме працевлаштування у ТОВ «Вигідна покупка» забезпечує можливість належного виконання аліментних зобов`язань, які наявні у позивача, проте за умови наявності постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, ОСОБА_1 буде позбавлений можливості належним чином виконувати посадові обов`язки, та як результат може бути звільнений з займаної посади.

24.10.2024 року представник позивача, адвокат Ковалець М.І. звернулася до Відповідача із заявою, у якій виклала наявні підстави для скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, в тому числі посилаючись на те, що це позбавляє його (боржника) основного законного джерела засобів для існування, та просила скасувати вищевказану постанову.

13.11.2024 року відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області надав відповідь №110132-6-261, у якій вказав, що Представником боржника у заяві не зазначено та не надано документального підтвердження підстав, передбачених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», які існували станом на момент винесення постанови та станом на 12.11.2024 заборгованість за виконавчим провадженням не погашена, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування встановлених обмежень до погашення заборгованості в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, заявник просить суд: скасувати постанову державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщенко Вадима Анатолійовича, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 13.10.2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №59168929, яке відкрито на підставі судового наказу №320/3013/19 виданого 08.05.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя 22.11.2024 р. відкрито провадження у цій справі та призначений її розгляд на 22.01.2025 р.

В судовому засіданні представника заявника адвокат Ковалець М.І. підтримала дану скаргу та наполягала на її задоволенні.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицький А.В. в судовому засіданні заперечував відносно задоволення скарги, просив відмовити з підстав зазначених у відзиві на скаргу, в якому зазначив наступне. На виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №59168929 з примусового виконання судового наказу № 320/3013/19, виданого 08.05.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.19 і до 02.06.2035 р.». 01.10.2020 державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням №59168929, згідно якого було встановлено наявність заборгованості по аліментах боржника - ОСОБА_1 станом на 01.10.2020 у розмірі 18801,00 грн., тобто сукупний розмір заборгованості перевищував суму відповідних платежів за понад чотири місяці. На підставі складеного розрахунку, державним виконавцем 13.10.2020 було застосовано заходи примусового виконання рішень, передбачені ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі було винесено постанову тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Представником боржника у заяві про скасування вищевказаної постанови не зазначено та не надано документального підтвердження підстав, передбачених ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», які існували станом на момент винесення постанови та станом на теперішній час, заборгованість за виконавчим провадженням не погашена та складає 93469,01 грн. (з них борг по аліментах складає 66 557,55 грн.). Боржник достовірно був обізнаний про наявність рішення суду щодо стягнення аліментів та про наявну заборгованість і свідомо уникав сплати аліментів. В матеріалах виконавчого провадження (в якості сканованих копій) наявні пояснення ОСОБА_1 від 30.01.2020 надані на ім`я начальника Мелітопольського МРВДВС ГТУЮ у Запорізькій області за наслідками наявної заборгованості по аліментах, згідно яких, його попереджено і про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду і про його права та обов`язки згідно ст.ст. 18, 19, 71, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження, про що наявні його підписи. Незважаючи на наявність рішення суду щодо стягнення аліментів та заборгованість ОСОБА_1 свідомо не сплачував та не сплачує аліменти добровільно. Так, згідно наданої ТОВ «Вигідна Покупка» довідки про доходи ОСОБА_1 він з липня 2021 отримує офіційний дохід проте жодного платежу ані на рахунок виконавчої служби ані напряму стягувачці не здійснив, що є прямою ознакою свідомого ухилення від виконання рішення суду. боржник обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця від 13.10.2020, але з липня 2021 по теперішній час (тобто вже більше ніж три роки) існування обмеження не заважає йому виконувати свої посадові обов`язки про що свідчить факт отримання ним заробітної плати. Саме формулювання «повинен відвідувати магазини ТМ «Аврора Мультимаркет» у Львівській та Закарпатських областях та « «має роз`їзний (пересуваний) характер роботи» не визначає взагалі спосіб такого відвідування та не може бути підставою для припинення обмеження керування. Більш того, ані згідно перепустки, ані наданої посадової інструкції не встановлено самого факту, що ОСОБА_1 в процесі виконання своїх обов`язків самостійно керує транспортним засобом, а не користується послугами водія, таксі, залізниці, тощо. Підстави для скасування встановлених обмежень до погашення заборгованості в повному обсязі наразі відсутні.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлялась в порядку передбаченому Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відзиву на скаргу, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності, від стягувачки до суду не надходило.

Суд, вислухав пояснення представника заявника, представника державної виконавчої служби, якою здійснюється виконання вищевказаного судового рішення, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

На виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №59168929 з примусового виконання судового наказу № 320/3013/19, виданого 08.05.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.19 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувачем виступає ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Зазначене виконавче провадження було передано з Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі доручення начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)./

Дані обставини підтверджуються копією вказаного вище судового наказу та постановами державних виконавців Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2019 р., Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.03.2024 р., 19.03.2024 р.

Постановою головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщенко В.А. від 13.10.2020 р. в межах цього виконавчого провадження встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно вищевказаного судового наказу. Відповідно до цієї постанови, підставою для цієї постанови стала наявність заборгованості по сплаті аліментів за період з 17.04.20219 р. по 01.10.2020 р. в сумі 18801,00 грн., що перевищує суму відповідних платежів на шість місяців.

24.10.2024 р. боржник в особі представника адвоката Ковалець М.І. звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування вищевказаної постанови державного виконавця від 13.10.2020 р., посилаючись на аналогічні підстави, зазначені у цій скарзі, зокрема, що таке обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобі для існування.

Листом від 13.11.2024 р. за №110132-6-261 начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви боржника, оскільки наявна заборгованість по сплаті аліментів, підстав передбачених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», які б існували станом на момент винесення оскаржуваної постанови, не виявлено.

20.11.2024 р. боржник звернувся до суду з цією скаргою.

У статті 447 розділу ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що заявник у встановлені законодавством строки звернувся до суду з цією скаргою.

Відповідно до копії письмових пояснень боржника ОСОБА_1 , наданих державному виконавцю у цьому виконавчому провадженні, датованих 30.01.2020 р., причиною виникнення заборгованості по аліментам стала втрата ним роботи.

З довідки, виданої ТОВ «Вигідна покупка», датованої 19.04.2024 р., вбачається, що працюючи на посаді територіального менеджера цього товариства боржник ОСОБА_1 систематично отримував дохід у період з липня 2021 р. по березень 2024 р.

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем 20.04.2024 р., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з червня 2021 р. по лютий 2024 р. становить 126 128,38 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем 03.01.2025 р., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з червня 2021 р. по лютий 2024 р. становить 66 557,55 грн. Часткове погашення заборгованості по аліментам в період з березня 2024 р. по серпень 2024 р. боржником також підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Відповідно до витягу з посадової інструкції менеджера територіального ТОВ «Вигідна покупка», останній має роз`їзний (пересувний) характер роботи, пов`язаний виконанням посадових обов`язків на підпорядкованих йому об`єктах (торгових точках).

Згідно перепустки ТОВ «Вигідна покупка» від 20.09.2023 р., вона видана ОСОБА_1 , який є менеджером територіальним з суміщенням посади кур`єра.

Відповідно до 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - у редакції на дату винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому вказані у цій статті обмеження будуть вважатись такими, що застосовані із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, коли таке рішення буде вмотивоване державним виконавцем у відповідних постановах належним чином.

За правилами Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавця перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованостізі сплати аліментів.

Частиною 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 454/586/20 (провадження № 61-7359св21)

За приписами статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини четвертої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З наданої посадової інструкції менеджера територіальногоТОВ «Вигідна покупка» не вбачається, що керування транспортними засобами входить до його трудових обов`язків. Роз`їзний (пересувний) характер роботи ще не свідчить про посадові вимоги щодо керування транспортними засобами.

Копії посадової інструкції кур`єра ТОВ «Вигідна покупка», заявником суду не надано.

Обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами діє відносно нього з 13.10.2020 р., при цьому виходячи з наданих ТОВ «Вигідна покупка» довідок про доходи боржника, це не перешкоджало йому з липня 2021 р. виконувати свої посадові обов`язки, що також вказує на те, що керування транспортними засобами не входить до його прямих трудових обов`язків.

Обґрунтованих відомостей, що станом на день постановлення оскаржуваної заявником постанови, були наявні виключення, передбачені ч. 10 ст. 71«Про виконавче провадження», для не застосування до нього як боржника у виконавчому провадженні обмеження у праві керування транспортними засобами, судом не встановлено.

Заявником не спростована обставина щодо наявності вказаної у оскаржуваній постанові суми заборгованості на момент її винесення.

Дані обставини свідчать, що державним виконавцем винесена оскаржувана боржником постанова від 13.10.2020 р., з дотримання вимог законодавства та є законною.

Наразі заборгованість, по аліментам, розмір якої є досить значним, боржником не погашена. Належних, достовірних доказів, що діючі відносно боржника обмеження у праві керування транспортними засобами позбавляють його основного законного джерела засобів існування, заявником не надано суду. З наданих доказів вбачається, що навпаки дані обмеження не були перешкодою в його трудовій діяльності. Інших виключень, передбачених ч. 10 ст. 71 «Про виконавче провадження», для не застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до боржника, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені в скарзі вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщенко Вадима Анатолійовича про встановлення обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, постановлену в межах виконавчого провадження №65096569, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: І.Й. Наумова