Номер провадження 2-зз/754/10/25
Справа № 2-1211/02
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2025 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя О. Грегуль, секретар судового засідання І. Вакуленко

ОСОБА_4 - заявник

Первісний позов

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Зустрічний позов

ОСОБА_2 - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Демченко О.Б. - адвокат заявника

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 головуючому разом із справою № 2-1211/02 передано подане адвокатом заявника клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, додаток «Дія», а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

Учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. 128-131, 158, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явились..

Дослідивши матеріали справи № 2-1211/02, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.02.2002 у справі № 2-1211/02 (суддя Прокопчук Н.О.) забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оформленої на ім`я ОСОБА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2002 у справі № 2-1211/02 (суддя Прокопчук Н.О.) задоволено позов ОСОБА_1 задоволено, а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12.11.2002 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2002 у справі № 2-1211/02 (суддя Прокопчук Н.О.) залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 28.08.2003 відмовллено в задоволенні касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2002 у справі № 2-1211/02 (суддя Прокопчук Н.О.) та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12.11.2002.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.08.2002 та свідоцтва про шлюб від 28.07.2006 ОСОБА_2 змінила своє прізвище на ОСОБА_4 .

Відповідно до наданої заявником інформації сформованої на допомогою додатку «Реєстр нерухомості» за відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, як реєстратор здійснила реєстрації арешту майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Спір по суті вирішений.

Підстави перебування майна під арештом відсутні.

За таких обставин клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольняється.

Керуючись ст. 158 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову подане адвокатом Демченко Оленою Богданівною від імені ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Скасувати накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.02.2002 у справі № 2-1211/02 (суддя Прокопчук Н.О.) арешт на квартиру АДРЕСА_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_2 .

Про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_2 повідомити П`ятнадцяту київську державну нотаріальну контору.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: