ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/4182/23 Номер провадження 22-ц/814/600/25Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Панченка О.О.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року, постановлене під головуванням судді Максименко Л.В., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних),-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року адвокат Рой Ірина Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 завернулася до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 кошти (орендну плату, інфляційні втрати та 3% річних) за користування земельними ділянками кадастровий номер :00:001:0526 та кадастровий номер :00:001:0527 за 2021 та 2022 роки у загальному розмірі 55923,19 грн, з яких 46303,05 грн орендна плата, 1881,93 грн -3% річних, 7738,24 грн інфляційні втрати.

16 серпня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Рой І.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій остання просила стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування вищевказаними земельними ділянками за 2022 рік у загальному розмірі 26495,12 грн, з яких 23151,48 грн орендна плата, 1130,30 грн (3% річних), 2213,34 грн (інфляційні втрати).

В обґрунтування підстав позову зазначала, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :00:001:0526 площею 2,8209 га та :00:001:0527 площею 2,8203 га, що розташовані на території Лютенської (до об`єднання Рашівської) сільської ради Миргородського (до об`єднання Гадяцького) району Полтавської області.

За умовами Договорів оренди землі з врахуванням додаткових угод, договори укладено на 7 років до 31.12.2022 року. Земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Додаткових угод № б/н від 11.07.2017 року до договорів оренди землі зі згоди Орендодавця Орендар передав, а новий Орендар приймав на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди, де новий орендар ТОВ «Агро-край».

Відповідно до п.5 Договорів оренди землі з врахуванням додаткової угоди нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 119831,76 грн.

Відповідно до Додаткових угод № б/н від 11.07.2017 року до договорів оренди землі з 01.01.2018 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 08 (вісім)% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9586,54 грн.

Відповідно до п.10 Договорів оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідно до п.11 Договорів оренди землі орендна плата вноситься у такі строки до 31.12. поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.

Пунктом 28 Договорів оренди землі передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Відповідач, в порушення строку та обов`язку, передбачених Договорами оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2022 рік за дві земельні ділянки.

Невиконання ТОВ «Агро-край» договірного грошового зобов`язання у вигляді невнесення розміру орендної плати за отримані у користування сільськогосподарські угіддя за рік передбачає відповідальність, встановлену умовами Договору оренди землі, а саме: п.14 у разі невнесення орендної плати у строки , визначені цим Договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від несплаченої своєчасно суми за кожний день прострочення.

Із підстав викладеного, просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :00:001:0526 та :00:001:0527 за 2022 рік, 3% річних, інфляційні втрати у загальному розмірі 26495,12 грн., з них 23151,48 грн. (основний борг), 1130,30 грн. (3% річних) та 2213,34 грн. (інфляційні втрати). Судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати, інфляційних витрат, 3% річних) задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками кадастровий номер :00:001:0526 та кадастровий номер :00:001:0527 за 2022рік у загальному розмірі 26495 (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять)грн.12коп., з яких 23151,48 грн. - орендна плата за землю; 1130,30 грн - 3% річних, 2213,34 грн -інфляційні втрати.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішення районного суду мотивовано тим, що позивачем доведено та не спростовано відповідачем, неналежність виконання останнім умов зобов`язання за договорами оренди в частині їх оплатності, а саме, не внесення на користь позивача суми орендної плати за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :00:001:0526 та :00:001:0527 за 2022 рік, яка підлягає стягненню в судовому порядку включно із нарахуваннями у порядку ч.2 ст.625 ЦК України. Суд також погодився із розміром правничих витрат, заявлених до стягнення, як підтверджених належними доказами.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Відповідач ТОВ «Агро-Край» оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду змінити, зменшивши судові витрати на правничу допомогу з 5000,00 грн. до 3000,00 грн.

Зазначає, що перелік послуг наданих адвокатом не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи, тоді як процесуальні документи, подані позивачем, не містять ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, а їх виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт.

Вважає, що розмір адвокатських витрат в сумі 5000,00 грн. є неспівмірним наданому об`єму адвокатських послуг у справі, яка є малозначною.

12.11.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника позивача - адвоката Рой І.В. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, вважає, що суд, ураховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати за власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Також просить застосувати до спірних правовідносин позицію Великої Палати Верховного Суду, сформульовану у справі №922/1964/21 від 16.11.2022, за змістом якої суд не вправі втручатися у правовідносини між адвокатом та клієнтом.

Зазначає, що витрати позивача на надання правової допомоги у цій справі склали 5000,00 грн., що включає в себе: консультацію з вивченням документів; складання адвокатського запиту; складання позовної заяви із направленням її до суду; за необхідності, подання до суду заперечень на відзив та подання клопотань. За домовленістю між адвокатом та клієнтом, остання упродовж 30-ти днів після постановлення рішення сплатила правничі витрати і, як стверджує представник позивача, відповідач, як недобросовісний орендар, не має права втручатися у їх договірні правовідносини.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.11.2014, виданих державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори Жук Т. П. та зареєстрованих відповідно в реєстрі за № 834 та № 837, ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки: кадастровий номер :00:001:0526 площею 2,8209 га та кадастровий номер :00:001:0527 площею 2,8203 га.

09 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт-агро» укладено Договори оренди землі, відповідно до яких орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:001:0526 та кадастровий номер :00:001:0527, які розташовані на території Рашівської сільської ради.

Право оренди земельної ділянки :00:001:0526 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.12.2015, номер запису про інше речове право 12806006.

Право оренди земельної ділянки :00:001:0527 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.12.2015, номер запису про інше речове право 12831127.

Згідно п. 8 вказаних договорів оренди землі, договір укладено на 7 років. Земельні ділянки передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Додаткових угод № б/н від 11.07.2017 р. до договорів оренди землі від 09 вересня 2015 року зі згоди Орендодавця Орендар передав, а Новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачених в Договорах оренди, де Новий орендар - ТОВ «Агро-Край» з 01.01.2018 року орендну плату вносить в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 11983,17 грн за рік оренди за кожну земельну ділянку.

Згідно довідок про розрахунок за орендну плату за землю, виданих ТОВ «Агро-Край», станом на 21.11.2023 року має заборгованість по орендній платі перед ОСОБА_1 за кожну земельну ділянку по 11575,74 грн., що разом становить 23151,48 грн.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Рой І.В. на підставі договору про надання адвокатських послуг б/н від 16.10.2023, із урахуванням додаткової угоди №1, сторони погодили наступне: клієнт протягом 30 робочих днів з моменту винесення рішення по справі здійснює оплату вартості послуг з надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн./а.с.33-35/.

08.11.2023 клієнтом ОСОБА_2 та адвокатом Рой І.В. складено Акт виконаних робіт №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 16.10.2023, за змістом якого, до переліку наданих юридичних послуг виконавцем віднесено: 1) консультацію (16.10.2023) 500,00 грн.; 2) складання та подання адвокатського запиту до ТОВ «Агро-Край» - 500,00 грн.; 3) складання та подання позовної заяви 3500,00грн.; 4) складання та подання клопотання про витребування доказів 500,00 грн. Всього до сплати 5000,00 грн./а.с.35 зворот/

11.12.2023 ТОВ «Агро-Край» подано до суду відзив на позовну заяву, а 04.03.2024 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, за змістом якого, серед іншого зазначено, що обсяг наданих адвокатом послуг є завищеним, оскільки справа є малозначною та такою, що не потребує великої правової кваліфікації./а.с.44-46, 56-58/.

При постановленні рішення в оскаржуваній частині, місцевий суд виходив із того, що сума витрат на професійну правничу допомогу, заявлена позивачем є співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності їх розміру.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, не погоджується із огляду на наступне.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №925/1545/20 від 18.02.2022.

У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №824/9/22 зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Відтак, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №127/9918/14-ц.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

При постановленні рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції наведені норми процесуального права та позицію Верховного Суду застосував невірно, залишивши без належного реагування доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву та клопотанні про зменшення правничих витрат, що витрати на адвоката є завищеними та такими, що не відповідають критеріям складності справи.

Між тим, апеляційний суд, враховуючи, що хоча умови оплати адвокатських послуг є договірними та погодженими на загальну суму 5000,00 грн., вважає, що застосуванню підлягає позиція Великої Палати Верховного Суду, сформована у справі №904/4507/18 від 12.05.2020, за змістом якої такі зобов`язання не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тому з огляду на малозначність спору та сформовану сталу судову позицію щодо вирішення заявлених позовних вимог орендодавців до ТОВ «Агро-Край» про стягнення орендної плати, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що постановлений до стягнення розмір правничих витрат у сумі 5000,00 грн. є надмірним, а отже підлягає зменшенню до 3000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності, критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Доводи представника позивача викладені ним у відзиві на апеляційну скаргу ґрунтуються на загальних нормах процесуального закону та нерелевантній практиці Верховного Суду по відношенню до спірних правовідносин. Натомість, фінансова спроможність ТОВ «Агро-Край» сплатити 5000,00 грн. правничих витрат не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо їх неспівмірності зі складністю справи та ціною позову. Тоді як відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині слід змінити, зменшивши розмір правничих витрат, постановлених до стягнення із ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 з 5000,00 грн. до 3000,00 грн. В іншій частині рішення місцевого суду апеляційним судом не переглядалося.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, понесених відповідачем у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі оскарження рішення лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Із урахуванням наведеного, сплачений відповідачем при зверненні до суду з апеляційною скаргою судовий збір у розмірі 1610,40 грн. може бути повернутий, як помилково сплачений, за заявою особи у відповідності до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Мінфіну від 03.09.2013 №787.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - задовольнити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року змінити в частині розміру витрат на правничу допомогу стягнутих із Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 , зменшивши їх з 5000,00 грн. до 3000,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2025 року.

Головуючий суддя О.О.Панченко

Судді О.Ю. Кузнєцова

Л.І. Пилипчук