УХВАЛА

30 січня 2025 року

м. Київ

справа № 203/885/23

провадження № 61-740ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року в справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, про вчинення дій шляхом зобов`язання надати доступ до приладу обліку холодного водопостачання та зняття контрольних показників,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, про вчинення дій шляхом зобов`язання надати доступ до приладу обліку холодного водопостачання та зняття контрольних показників.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 04 липня 2023 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надати доступ представнику КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до приладу обліку холодного водопостачання для здійснення повірки та зняття контрольних показників, який розташований в квартирі за адресою:

АДРЕСА_1 , з метою виконання вимог припису Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 26 грудня 2019 року № 002069.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надати доступ представнику КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до приладу обліку холодного водопостачання для здійснення повірки та зняття контрольних показників, який розташований в квартирі за адресою:

АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 січня 2025 року ОСОБА_1 звернуласядо Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 11 грудня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення у справі за позовом про вчинення дій шляхом зобов`язання надати доступ до приладу обліку холодного водопостачання та зняття контрольних показників.

Справа № 203/885/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «а», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справіпідлягає касаційному оскарженню.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди заявника з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції відніс справу до малозначних помилково, з урахуванням аналізу судових рішень та предмета позову, є необґрунтованим.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2023 року справу визнано малозначною.

Зазначення у постанові Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня

2024 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є незначної складності.

Верховний Суд враховує Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подалакасаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року в справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, про вчинення дій шляхом зобов`язання надати доступ до приладу обліку холодного водопостачання та зняття контрольних показників.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська