БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/10/25
Справа № 356/609/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Хоменко Т. А.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з вказаним вище позовом. В обґрунтування пред`явлених вимог вказував, що є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх 10 років з вини відповідача ОСОБА_2 , який проживає поверхом вище за адресою: АДРЕСА_2 , періодично заливається частина квартири позивача. Востаннє такий випадок трапився в ніч на 17.04.2023. Відразу ж після залиття квартири позивач викликав працівників поліції та депутата Березанської міської ради для належного оформлення даної події. На неодноразові звернення до ОСОБА_2 щодо усунення джерел протікання з метою проведення ремонту і уникнення подальших підтоплень реакції не було. Після останнього залиття квартири позивач також звернувся до ОСОБА_2 з приводу відшкодування хоча б половини вартості ремонтних робіт та використаних матеріалів, проте відповідач всіляко ухиляється від спілкування. Разом з тим, внаслідок останнього залиття квартири відповідачем було завдано значної матеріальної шкоди, а саме стеля, стіни та дверні блоки коридору площею 9,6 кв.м. зазнали пошкодження у вигляді залиття водою, в кімнаті № 3 квартири площею 7,4 кв.м. були свіжі протікання води на стелі та стінах, в кімнаті № 2 площею 13,1 кв.м. квартири протікання води на стінах. Окрім того, внаслідок протікання води в квартирі позивача повністю згоріла проводка. При цьому, під час обстеження з метою з`ясування причин протікання води ОСОБА_2 категорично відмовив у доступі до своєї квартири. За вказаних обставин, попередній розмір завданої йому матеріальної шкоди позивач оцінює в 70 000 грн.

Окрім того, внаслідок залиття квартири з вини відповідача позивачу було заподіяно значної моральної шкоди, яка полягає у пережитому нервовому стресі, тривалих сильних душевних хвилюваннях, викликаних пошкодженням належного йому майна та порушенням усталеного способу життя. Окрім того, внаслідок залиття квартири сильного нервового стресу було заподіяно матері позивача ОСОБА_3 , що ускладнило перебіг її хвороби та невдовзі призвело до її смерті, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.05.2023. За вказаних обставин, розмір заподіяної йому моральної шкоди позивач оцінює у сумі 30 000 грн. За наведених вище обставин, вважає свої права порушеними та просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 70 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., заподіяні внаслідок залиття квартири, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення судово-будівельної експертизи.

14.09.2023 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому пред`явлені позовні вимоги не визнав та не погодився з правовою оцінкою обставин справи, наданою позивачем. Вказав, що позивач є лише співвласником квартири АДРЕСА_3 . Крім того, це дружина позивача ОСОБА_4 викликала поліцію того разу, а не сам позивач, про що йому було повідомлено усно в поліції 12.09.2023. Також вказав на відсутність доказів його вини у залитті квартири позивача, невстановлення належними доказами причин зволоження стін і стелі в квартирі позивача, а також відсутність розрахунків розміру заподіяної шкоди. Зазначив, що наданий позивачем акт обстеження житлово-побутових умов № 287 від 20.04.2023 є неналежним, не доводить вини відповідача у залитті квартири. Крім того, зазначені депутатом Іванчуком Ю. А. у акті відомості щодо обставин залиття квартири відносяться до компетенції відповідних спеціалістів, яким не являється депутат Іванчук Ю. А. Відзначив, що у будинку, де вони проживають, послуги з водопостачання надає КП «Міськводоканал», в той час як обслуговування та утримання багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 ведуть самі власники квартир. Присутність зацікавлених осіб під час огляду є обов`язковою. Разом з тим, відповідач не був повідомлений про проведення перевірки та в акті вказана неправдива інформація, що нібито він відмовив депутату у доступі до його квартири. З доданих фотографій неможливо встановити, якої саме кімнати вони стосуються та вони зроблені вже після події. Вказав, що тривалість фактичної експлуатації шпалер на стінах та стелі позивача значно перевищує нормативну, тому їх пошкодження не може враховуватись як збиток. Окрім того, внаслідок зволоження водою шпалери не зазнають пошкоджень, оскільки клеяться на стіни вологими, а потім висихають і набувають своїх властивостей. Щодо згорілої проводки зазначив, що позивач зробив переобладнання, провів електричну мережу у вологе підвальне приміщення, а також використовує надто потужні електроприлади, що на переконання відповідача, і стало причиною її пошкодження. Щодо відшкодування моральної шкоди, вважає пред`явлені вимоги безпідставними, оскільки смерть матері позивача ОСОБА_3 настала від атеросклерозу та не пов`язана з подією залиття. За таких обставин, у задоволенні позову, а також стягненні з нього судових витрат по сплаті судового збору та витрат за проведення судової експертизи просив відмовити (а.с.50-57).

21.09.2023 позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що КП «Міськводоканал» надає послуги лише з централізованого водопостачання та водовідведення, в той час як відповідальність за утримання та обслуговування всіх комунікацій, що знаходяться у квартирі, відповідає саме власник (мешканець) (а.с.64).

Відповідач ОСОБА_2 27.09.2023 через канцелярію суду подав відзив на «відповідь на відзив», що розцінюється судом як заперечення у розумінні ст. 180 ЦПК України, де зазначив, що наданий позивачем договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення КП «Міськводоканал» свідчить про необхідність залучення їхніх спеціалістів до комісійного обстеження факту залиття квартири та складання акту про залиття. В решті відповідач посилався на доводи і міркування, зазначені ним у раніше поданому відзиві. У задоволенні позову та стягненні з нього судових витрат просив відмовити (а.с.77).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.08.2023 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 30.10.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні пред`явлений позов підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи його доводами, наведеними у позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, 27.09.2023 подав до суду, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. 18.11.2024 подав заяву, в якій повідомив про неможливість бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, обґрунтувавши поважність причин неявки (а.с.74-77)

З огляду на викладене, керуючись ч. 1 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач свою позицію по справі висловив у заявах по суті справи, повідомив про поважність причин неявки і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які містяться в матеріалах справи та на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, прийшов до наступних висновків.

Так, у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1997, виданого дирекцією Березанського СПТУ-25, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності (а.с.12).

Згідно технічного паспорту на квартиру, виданого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації, вказана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,1 кв.м., розташована на 1-ому поверсі 2-поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 39,0 кв.м., в тому числі кімната 1 18,5 кв.м., кімната 2 13,1 кв.м., кімната 3 7,4 кв.м., кухні площею 10,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м. та коридору площею 9,6 кв.м., обладнана лоджією площею 2,1 кв.м. (а.с.11).

17.04.2023 відбулось залиття вказаної вище квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом обстеження житлово-побутових умов № 287 від 20.04.2023, складеного депутатом Березанської міської ради Іванчуком Ю. А., в присутності власника обстежуваної квартири ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зафіксовано, що стеля, стіни та дверні блоки коридору площею 9,6 кв.м. квартири зазнали пошкодження внаслідок залиття водою. В кімнаті № 3 квартири площею 7,40 кв.м. виявлені свіжі протікання стелі та стін кімнати. В кімнаті № 2 площею 13,1 кв.м. квартири протікання водою зазнали стіни. Окрім того, внаслідок залиття водою в коридорі квартири повністю згоріла електрична проводка. Мешканець квартири АДРЕСА_5 , що розташована поверхом вище над обстежуваною квартирою ОСОБА_2 категорично відмовив депутату зайти до своєї квартири для її обстеження з приводу з`ясування причин протікання води. Акт підписаний свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с10).

Також в матеріалах справи містяться фотографії, зняті за період з 17.04.2023 по 08.05.2023, на яких зафіксовані наслідки залиття приміщень квартири (а.с..13-30).

Позивачем ОСОБА_1 на усунення заподіяних внаслідок залиття квартири пошкоджень понесено витрати на придбання будівельних матеріалів, що підтверджується наданими ним фіскальними чеками від 25.06.2021 та 01.10.2021, товарним чеком від 26.10.2021 .

Згідно даних висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10.06.2024 № 35-23/24 встановлено, що квартира АДРЕСА_3 має ознаки залиття водою, які вказані в акті обстеження житлово-побутових умов від 17.04.2023.

Пошкодження, які виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 , наступні:

1)Приміщення №1 кімната, площа 18,50 кв.м.:

- зліва при вході зверху на стіні приміщення/навпроти вікна/ виявлено сліди у вигляді локального здуття шпалер на площі 0,5 кв.м. Слідів затікання та плям від зволоження, грибка та потемнінь, характерних для залиття, не виявлено;

- вхідний дверний блок в приміщення кімнати №1 внаслідок надмірного зволоження має окремі викривлення, нещільності в приляганнях дверного полотна до дверної коробки та потребує дрібного ремонту, підгонки та фарбування.

2) Приміщення №2 кімната, площею 13,10 кв.м.:

- при вході зверху на стіні приміщення/над вхідним прорізом/ виявлено сліди у вигляді відшарування шпалер на площі 2,5 кв.м., залишки слідів затікання у вигляді зміни малюнку, потемніння, пожовтіння шпалер у верхній частині стіни, що межує з приміщенням коридору;

- вхідний дверний блок в приміщення кімнати №2 внаслідок надмірного зволоження також має окремі викривлення, нещільності в приляганнях дверного полотна до дверної коробки та потребує дрібного ремонту, підгонки та фарбування;

- на стіні справа від входу /навпроти вікна/ наявні сліди часткового зняття шпалер для відкриття з`єднувальної електричної проводки на площі 0,5 кв.м, ремонту електропроводки. Приміщення потребує ремонту електропроводки довжиною 2,5 м та заміни шпалер на паперовій основі на стелі та стінах по всій площі.

3) Приміщення №3 кімната, площею 7,40 кв.м.:

- при вході в приміщення зверху на стелі приміщення/над вхідним прорізом/ виявлено сліди у вигляді відшарування та відсутності шпалер на площі 2,0 кв.м., залишки слідів затікання у вигляді зміни малюнку, потемніння, пожовтіння шпалер у верхній частині стелі, що межує з приміщенням коридору;

- вхідний дверний блок в приміщення кімнати №3 внаслідок надмірного зволоження має окремі викривлення, нещільності в приляганнях дверного полотна до дверної коробки та потребує дрібного ремонту, підгонки та фарбування;

- на стіні справа від входу наявні сліди часткового зняття шпалер для відкриття електричної розетки на площі 0,5 кв.м, ремонту електропроводки. Приміщення потребує ремонту електропроводки довжиною 2,0 м та заміни шпалер на паперовій основі на стінах та стелі по всій площі.

4) Приміщення №4 коридор, площею 9,60 кв.м.:

- в приміщенні зверху на стелі виявлено сліди у вигляді відсутність шпалер на площі даного приміщення;

- на стіні зліва від входу в квартиру наявні сліди на стелі приміщення /поворот до приміщення № 3 кімната площею 7,40 кв.м./ на ригелі утримання плит перекриття виявлено сліди у вигляді відшарування та відсутності шпалер на площі 4,0 кв.м., залишки слідів затікання у вигляді зміни малюнку, потемніння, пожовтіння шпалер, плями темного кольору у верхній частині стін по периметру даного приміщення;

- відкриття електричної проводки на площі 4,0 кв.м, ремонту електропроводки. Приміщення потребує ремонту електропроводки довжиною 6,0 м та заміни шпалер на паперовій основі на стінах та стелі по всій площі.

Причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженнями елементів внутрішного оздоблення та електропроводки квартири АДРЕСА_3 із залиттям, яке мало місце 17.04.2023, існує.

Ринкова вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів (розмір завданої матеріальної шкоди) у квартирі АДРЕСА_3 , проведення та використання яких необхідне для усунення пошкоджень залиття квартири з системи водопостачання, яке сталося 17.04.2023, становить 54 475,00 грн. (а.с.172-196).

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що є сусідкою сторін по справі. Вночі 17.04.2023 ОСОБА_2 затопив квартиру позивача ОСОБА_1 . Затоплення було велике, повідпадали шпалери, штукатурка повідставала та в коридорі на стелі, маленькій кімнаті та спальні відпала на половині стелі. Вода текла із санвузла, у туалеті та ванній кімнаті все було залито. Дерев`яні двері також позаливало та покрутило. Згоріла проводка і довго не було світла. Сліди від того залиття видно і досі. Найбільше пошкоджень було у коридорі, в маленькій кімнаті відпала штукатурка на пів кімнати. Вказані наслідки залиття у квартирі ОСОБА_1 вона бачила особисто. Перед цим у ОСОБА_1 був зроблений ремонт. Вказала, що до неї затоплення не дійшло та затопило лише квартиру позивача. Наскільки їй відомо, ОСОБА_2 нічого не відшкодовував позивачу, навіть поліції не відкрив двері, коли вони стукали до нього тієї ночі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що є сином позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - його сусід. Близько двох років тому, точну дату назвати не може, оскільки це було давно, ОСОБА_2 затопив квартиру його батьків. В цей час у них проживала бабуся, яка невдовзі померла і, можливо, саме цей інцидент із залиттям прискорив її смерть. Було затоплено дитячу кімнату, вітальню, в спальні повідпадали шпалери зі стелі. ОСОБА_2 уже раніше затоплював їхню квартиру у 2010-2013 роках, всього 3-4 рази за його життя, але того разу затоплення було сильне. Йому відомо, що у ОСОБА_2 протікає бачок унітаза, але сам він його не бачив. Після останнього затоплення ремонт у квартирі не робився, ОСОБА_2 шкоду не відшкодовував. Переобладнань у квартирі теж не було, востаннє перенесли вимикач світла під час попереднього ремонту, який був у 2010-2012 роках.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача, відповідач їх сусід. Повідомила, що ОСОБА_2 регулярно затоплює їхню квартиру. Так, сильне затоплення було у 2013 році, після чого вони робили капітальний ремонт. До цього затоплював 5 разів. У 2021 році вони також робили косметичний ремонт, клеїли шпалери, підштукатурювали. 17.04.2023 в ніч на паску ОСОБА_2 знову сильно їх затопив. Це сталось о 03 год. ночі. Вони до нього стукали, проте він не відчинив. Тоді чоловік перекрив центральне водопостачання. Викликали поліцію. Проте ОСОБА_2 не відчинив ні поліцейським, ні сусідам. Вказала, що внаслідок залиття квартири було пошкоджено електропроводку і вони змушені були робити тимчасову. Лилося зі стелі біля туалету, по коридору, стіни були мокрі. Найбільше постраждала кімната № 3 (дитяча), де почала падати штукатурка, шпалери, все падало на голову. В цей час в кімнаті була лежача свекруха. Всі отримали сильний стрес. Після того випадку ремонт ще не робили. Пропонували ОСОБА_2 відшкодувати шкоду, проте він сказав подавати в суд і проводити експертизу.

Від допиту свідка ОСОБА_5 позивач відмовився у заяві від 08.01.2025 у зв`язку з тривалою хворобою свідка, про що надав копію відповідної медичної довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Березанської міської ради від 03.01.2025 № 4.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене , саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду у постановах від 16.10.2023 по справі № 201/3326/19, від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16-ц, від 29.05.2019 у справі № 645/2087/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 757/31418/15-ц, від 14.02.2018 у справі № 686/10520/15-ц, від 22.07.2019 року у справі № 236/780/16-ц, від 21.04.2021 в справі № 648/2035/17, від 15.07.2021 у справі № 520/4080/16, від 27.10.2021 у справі № 461/484/18, від 09.02.2022 у справі № 161/7881/20, від 09.04.2024 у справі № 584/947/20.

Судова практика щодо застосування норм права у подібних правовідносинах є сталою, сформованою та враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (абзац перший частини третьої статті 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зроблено висновок, що виходячи із положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення, право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц).

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2019 у справі 703/3912/16.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених вище обставин, факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідача та розмір завданої шкоди підтверджується сукупністю наданих та досліджених судом письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме актом обстеження житлово-побутових умов № 287 від 20.04.2023 та висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10.06.2024 № 35-23/24.

Причинами залиття квартири АДРЕСА_3 є потрапляння вологи з приміщень вище розташованої квартири АДРЕСА_5 другого поверху до приміщень квартири АДРЕСА_6 через місця сполучення (прилягання) елементів будівельних конструкцій та місця проходження інженерних мереж із-за відсутності належної гідроізоляції в квартирі АДРЕСА_5 до міжповерхового перекриття між досліджуваними квартирами.

Пошкодження, завдані приміщенням квартири АДРЕСА_3 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири, яке мало місце з приміщень квартири АДРЕСА_5 , про що зазначено експертом у дослідницькій частині висновку.

Вказаний висновок складений кваліфікованим судовим експертом Бойком М. В., який має вищу будівельно-технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, має експертну кваліфікацію за спеціальностями: 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта видане ЦЕКК МЮ України № 2043 від 20.08.2020, рішенням ЦЕКК МЮ України термін дії свідоцтва продовжено до 20.08.2023), та відповідно до ч. 4 наказу Міністерства юстиції України від 14.03.2022 № 1138/5 термін дії свідоцтва продовжено протягом трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Стаж експертної роботи з 2011 року.

Висновок також містить посилання, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Зазначений висновок суд приймає до уваги, покладає його в основу рішення, оскільки він є обґрунтованим, докладним, містить детальний опис проведених експертом досліджень та перелік використаних матеріалів, дослідження містить обґрунтовані відповіді на поставлені питання, поряд із дослідженням письмових матеріалів експертом проведено натурне обстеження квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , з фотофіксацією в присутності сторін по справі, про що вони особисто розписались на архівному екземплярі клопотання експерта.

Відповідачу ОСОБА_2 експертом було запропоновано оглянути приміщення квартири АДРЕСА_6 позивача по справі в присутності експерта на предмет виявлення ознак залиття, проте він від цього відмовився, про що експертом зазначено у висновку.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, зазначені ним у відзиві № 1 та № 2 на висновок експерта, оскільки за своїм змістом вони носять характер суб`єктивних оціночних суджень відповідача, який не володіє спеціальними знаннями та не має відповідної кваліфікації у відповідній галузі, щодо порядку та обсягу проведених експертом досліджень, ґрунтуються на власних припущеннях щодо обставин та причин події, яка мала місце, та фактично зводяться до непогодження відповідача із зробленими експертом висновками.

При цьому суд враховує, що відповідач, маючи сумніви щодо належності акту та висновку експерта як доказів, не був позбавлений можливості надати свої докази на спростування цих доказів та зазначених у них обставин, проте обмежився лише письмовими запереченнями.

Заперечення відповідача щодо визначеного розміру матеріальних збитків, пов`язаних з усуненням наслідків залиття, та перевищення строку нормативних строків їх фактичної експлуатації стін та шпалер, судом також відхиляються, оскільки є надуманими та не спростовуються доказами.

Доводи відповідача щодо проведених позивачем переобладнань та використання потужних електроприладів безпідставні, не підтверджені жодними доказами, відтак, є припущеннями, що не узгоджується із стандартами доказування.

Твердження відповідача у відзиві, що поліцію викликала дружина ОСОБА_1 , а не сам ОСОБА_1 , не мають ніякого доказового значення для обставин даної справи, крім того, дані його посилання нічим не підтверджуються, тому судом до уваги не беруться.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 згідно наданих документів являється співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не спростовує висновків суду, оскільки решта співвласників до суду з вимогами про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, не звертались, доказів понесених витрат та участі в фактичної участі в утриманні житла суду не надано.

Даючи оцінку акту обстеження житлово-побутових умов № 287 від 20.04.2023, складеного депутатом Березанської міської ради Іванчуком Ю. А. в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд зазначає, що свідок ОСОБА_6 була допитана в судовому засіданні щодо обставин, які входять до предмету доказування в даній справі, та, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від дачі показань згідно ст.ст. 384,385 КК України, підтвердила відомі їй фактичні обставини залиття квартири, зазначені у акті, і ці обставини узгоджуються з рештою наданих та досліджених судом доказів, тому у суду відсутні сумніви у їх достовірності.

Посилання відповідача на неналежність даного акту № 287 від 20.04.2023 з підстав невідповідності його вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, висновків суду не спростовують, виходячи з наступного.

Так, акт про залиття - це лише первинний документ, що засвідчує факт певної події, водночас, позивач, реалізуючи принцип змагальності, не позбавлений права доводити перед судом обставини, іншими доказами, які оцінюються судом у сукупності.

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено загальне правило, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням вказаного, акт обстеження житлово-побутових умов № 287 від 20.04.2023 відповідає критеріям письмового доказу, зазначеним у ст. 95 ЦПК України, та містить зафіксовані дані про обставини, які виникли 17.04.2023 що мають значення для правильного вирішення спору, достовірність яких перевірено у судовому засіданні допитом свідка ОСОБА_6 , які суд сприймав безпосередньо, підтверджує обсяг зафіксованих у ньому факту залиття, його характеру, пошкоджень, причин та завданої матеріальної шкоди, що узгоджується з висновком експерта.

Отже, відповідач не спростував належними та допустимими доказами презумпцію своєї вини у залитті квартири позивача, з будь-якими заявами чи клопотаннями, в тому числі, про проведення відповідних судових експертиз, до суду не звертався та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, всупереч тому, що в даних спірних правовідносинах є його процесуальним обов`язком.

Суд не приймає до уваги як недопустимі докази письмові свідчення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки в силу положень ч.ч. 1,2 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Порядок допиту свідків встановлено в ст. 230 ЦПК України, якою передбачено, що перед допитом свідка головуючий встановлює його особу, попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги.

Отже, доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України є лише показання свідків, що були отримані в ході їх допиту у судовому засіданні відповідно до положень ст. 230 ЦПК України, та які суд сприймав безпосередньо.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у встановленому порядку допитані не були, а подані ними письмові свідчення не підмінюють собою показання свідка як доказ в розумінні ст. 76 ЦПК України.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди в розмірі 54 475,00 грн., протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є обґрунтованими, підставними та завдана позивачу матеріальна шкодапідлягає відшкодуванню відповідачем в цій частині.

Водночас, наданий позивачем талон-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.06.2023 за № 841, суд до уваги не приймає, оскільки будь-якої інформації щодо змісту вказаної заяви, а також про прийняте за результатом її розгляду процесуальне рішення в порядку КПК України, суду надано не було.

Щодо позовних вимог про відшкодування завданої позивачу моральної шкоди внаслідок залиття квартири, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1, п.п. 2,3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Отже, право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду, а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди.

При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 12, 81 ЦПК України.

З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає доведеним той факт, що внаслідок залиття квартири з вини відповідача позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у пережитому нервовому стресі, тривалих сильних душевних хвилюваннях, викликаних пошкодженням належного йому майна та порушенням усталеного способу життя.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, судом враховується тривалість порушення прав позивача; час та зусилля, що потрібні останньому для відновлення попереднього стану; глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна; порушенням нормального ритму життя; тяжкість вимушених змін (неможливість використовувати належним чином своє майно), а також вимоги розумності та справедливості.

Водночас, доводи позивача, що внаслідок залиття квартири сильного нервового стресу було заподіяно матері позивача ОСОБА_3 , що ускладнило перебіг її хвороби та невдовзі призвело до її смерті, є необґрунтованими та судом до уваги не беруться, виходячи з наступного.

Так, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років, та згідно довідки про причину смерті № 79 від 15.05.2023, причиною смерті зазначено генералізований і неуточнений атеросклероз. I 70.9.

Водночас, будь-яких доказів, в тому числі, медичних довідок, результатів обстежень чи лікарських висновків, які б підтверджували, що пережитий стрес внаслідок подій залиття квартири, що є предметом судового розгляду, повпливав на перебіг її хвороби, загострив її чи іншим чином детермінував настання смерті, матеріали справи не містять.

Наданий позивачем висновок від 05.04.2016 щодо ОСОБА_3 складений за 7 років до події залиття квартири і не може об`єктивно свідчити про погіршення стану її здоров`я внаслідок вказаних подій.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що смерть його матері ОСОБА_3 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом залиття квартири, тому ця обставина не може бути врахована як підстава для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Суд також не приймає до уваги як недоведені посилання позивача на погіршення стану власного здоров`я та здоров`я його дружини ОСОБА_4 у зв`язку із стресовими ситуаціями, оскільки надані на підтвердження вказаних посилань довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Березанської міської ради від 12.09.2023 № 638 та від 03.01.2025 № 5 складені через 5 та 8 місяців після події залиття, не свідчать про залежність стану здоров`я від цієї події.

Відтак, враховуючи конкретні обставини даної справи, та відповідний їм характер та обсяг моральних страждань, а також вимушених змін, пов`язаних із обмеженням можливостей щодо використання власного майна, яких зазнав позивач, ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, визначивши її в розмірі 28 000 грн., що є доведеною та достатньою в конкретних обставинах справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 УПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положенням ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України).

Отже, оскільки позивач поніс витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. та судової будівель-технічної експертизи в розмірі 12 474 грн., з відповідача на його користь підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 885,45 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 10 287,93 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 211, 223, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 54 475 (пятдесят чотири тисячі чотириста сімдесят пять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), моральну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок.

В решті - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 885 (вісімсот вісімдесят пять) гривень 45 копійок та витрати за проведення експертизи в розмірі 10 287 (десять тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 93 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 23.01.2025.

Суддя І. О. Капшученко