Справа № 354/670/15-ц
Провадження № 22-з/4808/4/25
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Барков В. М.
23 січня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача: Баркова В. М.,
суддів: Девляшевського В. А.,
Мальцевої Є. Є.,
секретар: Гудяк Х. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Ворохтянське лісове господарство», про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, за апеляційною скаргою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Яремчанського міського суду від 28 листопада 2022 року,
Рішенням Яремчанського міського суду від 28 листопада 2023 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Івано-Франківської області відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Яремчанського міського суду від 28 листопада 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки скасовано.

Позовні вимоги першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 у власність держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України земельну ділянку площею 0,2400 га, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІФ без номеру, виданого 01 листопада 2002 року на підставі рішення Поляницької сільської Ради від 14 травня 2002 року № 15. В решті рішення суду залишено без змін.

30 грудня 2024 року заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що при ухвалені судового рішення апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, що складаються з витрат на сплату судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання.

Учасники справи про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зміст ч. 13 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 381, п.п. «в», п.п. «б» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України дає підстави вважати, що за наслідками апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції зобов`язаний вирішити питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а у випадку скасування або зміни судового рішення - нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони направлений на забезпечення справедливості цивільного судочинства та ефективності судового захисту.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950), вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, п. 268).

Судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури сплатив судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 8 052 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 26 червня 2023 року № 1163 (т. 3, а. с. 200).

Оскільки, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року позовні вимоги заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури задоволено частково на 50% (задоволено одну вимогу майнового характеру з двох вимог майнового та немайнового характеру), тому апеляційний суд вважає, що судові витрати, понесені заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, слід розподілити у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Отже, на користь Івано-Франківської обласної прокуратури підлягають стягненню пропорційно до задоволених судом позовних вимог понесені судові витрати за подання прокурором апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн. (8 052 грн. * 50%) з ОСОБА_1 .

В іншій частині судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. 133, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Ворохтянське лісове господарство», про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2025 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева