РІШЕННЯ

іменем України

справа №621/1781/24

провадження 2/621/95/25

16 січня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя В.Філіп`єва

за участі секретаря судового засідання К.Сосницької

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат О.Браславська,

відповідач Міністерство Оборони України,

представник відповідача В.Лисенко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача О. Браславська звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт перебування позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з травня 2020 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рух справи.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без руху, встановлено позивачу строк 5 (п`ять) днів із дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 45).

20.05.2024 року до суду надійшла заява про долучення доказів. Недоліки, визначені в ухвалі суду від 16.05.2024 року, позивачем усунуті.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.05.2024 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом учасників (а.с. 59).

29.06.2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом в судове засідання її учасників (а.с. 87).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу по суті за його відсутності з урахуванням його заперечень (а.с.65)

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дівоче прізвище позивача " ОСОБА_4 ". Матір`ю позивача була ОСОБА_5 , батько був записаний в свідоцтві про її народження зі слів матері. У матері позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_2 , який є рідним братом позивачки по матері. Їхня мати померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько її рідного брата ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач та її брат ОСОБА_7 після смерті батьків залишились без батьківського піклування. Рішенням Зміївської міської ради №246 від 23.04.2007 року піклувальником позивача та опікуном її брата ОСОБА_7 була призначена їх рідна тітка (по материнській лінії) ОСОБА_8 . На час смерті матері позивачці було майже 18 років і фактично вона виконувала функції опікуна свого брата ОСОБА_7 до його повноліття. Після укладення шлюбу з ОСОБА_9 , позивач проживала разом з братом та своїм чоловіком в належному їй будинку. Весь час, з часу народження до укладення контракту з ЗСУ брат проживав разом з позивачкою та її родиною. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Чоловік позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Більше в шлюб позивач не вступала. Позивач має трьох неповнолітніх дітей, запис про батька у яких записано відповідно до положень статті 135 Сімейного кодексу України.

Брат позивача ОСОБА_2 , приймаючи безпосередню участь в обороні України проти збройної агресії російської федерації, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . З часу перебування брата ОСОБА_7 на військовій службі і до часу його загибелі позивач перебувала на його утриманні, оскільки з 2019 року не працювала, а з квітня по жовтень 2022 року перебувала на обліку в центрі зайнятості. На дітей позивач отримувала державну допомогу, яку витрачала на їх забезпечення дітей. З травня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті брата) ОСОБА_10 повністю утримував позивачку та її дітей, надсилав гроші, а вона придбавала продукти харчування та одяг. Позивач за вказаний період не мала ніяких доходів, а тому матеріальна допомога, яку отримувала від свого брата була єдиним засобом для її існування та свідчить про те, що вона була на утриманні у свого рідного брата. Після загибелі брата позивач звернулась до комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги із заявою щодо виплати їй грошової допомоги відповідно до Постанови КМ України №168 від 28.02.2022 року, але 02.06.2023 року комісія прийняла рішення про повернення матеріалів для доопрацювання, в якому зазначено про необхідність надання документів або рішення суду, якими б підтверджувалось, що позивач перебувала на утриманні у свого брата Євгена. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд встановити факт, що має для неї юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні брата, з метою призначення й отримання в подальшому грошової допомоги (а.с. 1-3).

Відповідач - Міністерство оборони України не погодився з пред`явленим позовом та подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів перебування на утриманні загиблого брата. Так, з трьох аркушів виписки з банківського карткового рахунку вбачається, що 25.05.2022, 19.06.2022 та 19.07.2022 року було здійснено грошові перекази в розмірі 1005,03 грн, 2010,05 та 4020,10 грн відповідно. Грошові виплати не мають системного характеру і навряд чи забезпечують мінімальний прожитковий мінімум для однієї особи, а позивачки з трьома дітьми. Отже, стверджувати, що позивач перебувала на утриманні брата - безпідставно. Інформація про доходи надана лише за 2022 рік, за інші роки не надана, а отже відсутні належні й допустимі докази перебування позивачки на утриманні брата. На думку відповідача, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. При цьому, необхідно довести, що надана допомога годувальника була постійним і основним джерелом існування позивача. Постійний характер допомоги означає систематичне, протягом певного періоду часу її надання, а також співвідношення розміру такої допомоги поряд з іншим джерелом доходів. Оскільки, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження вказаного факту, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 62-66).

Факти, встановлені судом.

Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне:

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2023/007080460 від 05.09.2023 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_11 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №9 від 21.12.2012 року (а.с.11-12).

Згідно Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 05.08.1989 року Задонецькою сільською радою Харківської області, актовий запис про народження №5 від 05.08.1989 року, батьками позивача є ОСОБА_12 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 26.12.1997 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис про народження №162 від 26.12.1997 року, батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 48),

а отже підтверджується, що позивач та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою по матері.

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивача ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 03.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 35).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_4 , виданим 17.02.2023 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 40).

Рішенням Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області №247 від 23.04.2007 року призначено ОСОБА_8 піклувальницею над племінницею ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуном над племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закріплено за ОСОБА_13 та ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14, 49-50).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер чоловік позивачки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 08.11.2018 року виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області (а.с. 36).

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю:

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6 , виданого 11.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис про народження №161 від 11.12.2015 року. Відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 статті 135 СК України (а.с. 29-30).

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_7 , виданого 15.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис про народження №134 від 15.09.2009 року, (а.с. 38, 56).

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_8 , виданого (повторно) 21.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис про народження №61 від 11.05.2012 року, відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 статті 135 СК України (а.с. 39, 58).

Відповідно до Довідки форми ОК-7, позивач ОСОБА_1 отримувала дохід (заробітну плату в період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року (а.с. 31).

Згідно Довідки відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №706-Г від 15.11.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с. 33).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 04.10.2022 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №6 від 04.10.2022 року (а.с.15, 27).

З Довідки командира військової частини НОМЕР_10 ОСОБА_18 №12/653 від 09.11.2022 року, вбачається що солдат ОСОБА_2 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), де ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув (а.с. 32, 55).

З Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_10 №1981 від 31.10.2022 року вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що 25.09.2022 року, близько 13 години 45 хвилин, під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Петропалівка Куп`янського району Харківської області, внаслідок ворожого обстрілу було знищено танк Т-64БВ №327, в якому на той момент перебував екіпаж танку в складі: командира танку - солдата ОСОБА_2 ; навідника - солдата ОСОБА_19 , механіка-водій- старшого солдата ОСОБА_20 . У зв`язку з тяжкою бойовою обстановкою факт загибелі даних військовослужбовців встановити не вдалось, місце знаходження даних військовослужбовців не відоме. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_10 №171 від 05.09.2022 року солдат ОСОБА_2 зарахований до списків військової частини НОМЕР_10 .

Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_13 №0501/13/178 від 29.09.2022 року, направленого позивачці ОСОБА_21 , її брат, навідник 3 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_10 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 біля населеного пункту Петропавлівка Куп`янского району Харківської області при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність, під час виконання бойових завдань в складі даного підрозділу (внаслідок отримання поранення несумісного з життям). Призваний на військову службу за контрактом 25.05.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с. 41).

Згідно довідки про доходи наданої військовою частиною НОМЕР_10 №22/1841/1 від 03.05.2024 року, ОСОБА_2 при військовій частині НОМЕР_10 зараховано грошове забезпечення за період з 01.01.2022 року по 25.09.2022 року в розмірі 872697,22 гривень (а.с. 42).

Приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області С.Сібільовою заведено спадкову справу №56/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69969441) після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його сестра ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою нотаріуса №200/02-14 від 19.06.2023 року (а.с. 34).

Згідно Актів обстеження домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 16.02.2023 року та 04.03.2024 року, складених депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області В.Байрачною в присутності свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з народження до дня призову до лав ЗСУ (травень 2020 року). Батько ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_25 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_7 був встановлений статус дитини сироти та призначений опікун сестра матері ОСОБА_26 , але хлопчик залишився жити зі своєю рідною старшою сестрою ОСОБА_21 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично його доглядала та виховувала. Під час несення військової служби, як траплялась нагода, ОСОБА_7 приїжджав на відпочинок додому. ОСОБА_10 був зареєстрований, фактично проживав та вів спільне господарство з рідною сестрою ОСОБА_21 за вказаною адресою. Зі слів, ОСОБА_1 , брат постійно допомагав сестрі матеріально (грошима, речами, продуктами харчування (а. с. 16, 17).

З виписки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за період з 30.05.2022 року по 19.07.2022 року вбачається, що на картку позивача ОСОБА_21 перераховувались від ОСОБА_24 грошові кошти 25.05.2022, 19.06.2022 та 19.07.2022 року було здійснено грошові перекази в розмірі 1005,03 грн, 2010,05 та 4020,10 грн відповідно. (а.с.21-24)

Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №9/д від 02.06.2023 року, комісія відповідно до п. 2 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 року, п. 29, розглянула заяву ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри по матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ), та встановила, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини загиблого. Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". За поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня сестра загиблого, яка перебуває у шлюбі, непрацездатною (особою з інвалідністю), та чи перебувала вона на утриманні військовослужбовця. Без надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що повнолітня заміжня сестра перебувала на утриманні загиблого брата (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі,) в зв`язку з чим неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 року, (а.с. 25-26, 55).

Мотиви суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Пунктом 2 ч. 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця, не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Для ухвалення позитивного рішення у справі за заявами цієї категорії суд першої інстанції має встановити, чи може особа, яка звернулася до суду, мати відповідні правові наслідки, на які вона розраховує, чи правильно вона зазначила заінтересовану особу в справі. Суд відповідно до статті 235 ЦПК повинен дати належну оцінку наданим доказам, згідно з якими встановити факт того, що матеріальна допомога годувальника була для заявника основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 (№ 5-рп/99) про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" зробив висновок про те, що:

"Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є особа, що одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму).

До них належать:

а) неповнолітні;

б) непрацездатні;

в) інші особи, яких військовослужбовець зобов`язаний утримувати за законом;

г) вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ), стажисти до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними віку, встановленого для таких членів сім`ї військовослужбовця, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника;

д) працездатні члени сім`ї військовослужбовця, що зайняті доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками військовослужбовця, які не досягли 8-річного віку, за інвалідом першої групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та визначеними законом іншими видами трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який надає члену сім`ї військовослужбовця право на трудову пенсію;

е) інші особи, визнані утриманцями у встановленому порядку. У разі переведення військовослужбовця для подальшого проходження служби або навчання в інший населений пункт його утриманцями до надання житла сім`ї треба вважати і тих членів його сім`ї, які перебували раніше на утриманні військовослужбовця і залишились тимчасово проживати за попереднім місцем служби."

У пункті 5 вказаного рішення зазначено, що «поняття «утриманство» та похідних від нього термінів "утримання", "утриманець", тощо, містять стаття 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і стаття 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ". Цими статтями передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування…»;

Позивач ОСОБА_21 звернулася до суду для встановлення факту перебування на утриманні загиблого брата, який має для неї юридичне значення, та дозволить в подальшому отримати передбачені законодавством виплати у разі загибелі військовослужбовця, а отже доведенню в межах даної справи підлягають факт надання такої допомоги, систематичність її надання, та чи була така допомога основним джерелом існування для позивача.

Обставини смерті ОСОБА_24 , пов`язаної із захистом Батьківщини, а також факт родинних відносин позивачки та військовослужбовця відповідачем не заперечується.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази, які б свідчили про те, що позивачка та її троє дітей знаходилися на повному утриманні військовослужбовця ОСОБА_24 , який би прийняв на себе обов`язок по їх утриманню.

Триразове перерахування військовослужбовцем грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_21 не свідчить про систематичність надання такої допомоги протягом перебування на службі, а тим більше про те, що ці кошти були єдиним джерелом для існування сім`ї позивачки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 223, 247, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Міністерство Оборони України, , юридична адреса: проспект Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168.

Повне рішення складено та підписано 24.01.2025 року.

Суддя В. Філіп`єва