Справа № 139/15/25
Провадження № 2/139/13/25
РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2025 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 . Позивач у справі є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 як його дочка, спадщину прийняла та частково оформила, але не може оформити в нотаріуса спадкові права на будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом прав та інтересів ОСОБА_1 представник позивача адвокат Солоненко Б.М. 14 січня 2025 року з відповідним позовом звернувся до суду.

14 січня 2025 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання (а.с. 56).

Сторони у підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в заявленому розмірі (а.с. 69-70). Представник відповідача подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника селищної ради (а.с. 71).

З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи обставину, що представник відповідача у заяві № 02-13/379 від 30 січня 2025 року (а.с. 71) визнала позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22 лютого 2022 року (копія на а.с. 16) стверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Попелюхи Могилів-Подільського району Вінницької області.

Виписками з погосподарських книг за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020, 2021-2025 роки (а.с. 50), рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16 червня 1988 року (а.с. 49), архівним витягом Мурованокуриловецького архівосховища № 521 від 17 червня 2024 року «Про погодження передачі в натурі земельних ділянок/паїв/в натурі/список додається/» (а.с. 51) стверджується, що ОСОБА_3 володів житловим будинком АДРЕСА_1 , який, згідно технічного паспорту (а.с. 25-46), було побудовано у 1958 році.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 324023800 від 24.02.2023 (а.с. 67-68) та довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 169 від 12 червня 2024 року (а.с. 48) слідує, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано, в тому числі і на паперових носіях.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79480032 від 10 грудня 2024 року (а.с. 23) ОСОБА_2 заповіту по своїй смерті не залишав.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).

Копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 17, 18) позивач довела своє право спадкувати у першій черзі спадкоємців ОСОБА_2 як його дочка.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Довідкою старости Попелюхівського старостинського округу № 15/213 від 12 грудня 2024 року (а.с. 19) стверджується, що на день смерті спадкодавця разом ним проживали та були зареєстровані його дочка ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 .

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79480051 від 10 жовтня 2024 року (а.с. 24) вбачається, що спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється у межах спадкової справи № 41/2022, заведеної 04.07.2022 року в Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі. Відповідно до матеріалів цієї спадкової справи спадщину прийняла лише ОСОБА_1 та уже оформила своє право на частину спадщини (а.с. 20, 65). В той же час, спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_4 відмовилася від права на спадщину, про що в установлений строк подала до нотаріуса відповідну заяву (а.с. 64).

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати у першій черзі за законом та факт прийняття спадщини.

Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок (а.с. 48, 67-68), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевича О.І.№ 264/02-31 від 10 грудня 2024 року (а.с. 22) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які залишились після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 100% житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на АДРЕСА_1 в порядку спадкування в першій черзі за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, юридична адреса: вул. Соборна, 45 в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, .

Суддя: __________