Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4800/24
Номер провадження2/711/115/25
РІШЕННЯ
21 січня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача адвоката: Константинов О.Г.
відповідача: ОСОБА_1
представника відповідача адвоката: Кузьменко Л.В.
відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-
Позивач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що у період часу з 2006 року по 2009 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 .
Від цього шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .
Після розірвання фактичних шлюбних відносин між сторонами дитина залишилася проживати разом з відповідачем, однак, не дивлячись на це він намагався завжди допомагати та приділяти належну увагу, турботу дитині по мірі своїх можливостей.
У квітні 2024 року відповідач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання спільної дитини.
07 травня 2024 року Солом`янськими районним судом м. Києва по справі № 760/9987/24 було видано судовий наказ від 07.05.2024 року про стягнення аліментів, відповідно до якого стягнуто з нього на користь відповідача на утримання спільної дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що у нього після розірвання фактичних шлюбних відносин з відповідачем відбулися життєві зміни, що не були враховані при видачі судового наказу від 07 травня 2024 року та не дозволяють сплачувати аліменти у тому розмірі, що були присуджені позивачу на підставі судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва від 07травня 2024 року по справі № 760/9987/24.
01 вересня 2009 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилися спільні діти, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилися доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
06 червня 2019 року на підставі заочного рішення Соломянського районного суду м.
Києва шлюб між ним та ОСОБА_4 був розірваний.
Вказує, що не дивлячись на розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_4 він постійно допомагав та допомагає своїй другій та третій дитині шляхом сплати у добровільному порядку аліментів, оскільки, відповідно до довідки від 11.09.2023 року № 013/23 дитина 2 є студентом Українського державного університету ім. Михайла Драгоманова (період навчання зазначений з 01.09.2023 року по 30.06.2027 рік) та відповідно до Довідки від 15.09.2023 року № 953 дитина 3 є студентом Київського національного університету ім. Т. Шевченка (період навчання зазначений з 01.09.2023 року по 30.06.2027 рік).
Підтвердженням сплати у добровільному порядку аліментів на утримання дітей є виписка (довідка) № 3К5DKFBAJBECFIQ8 від 28.05.2024 року за 2023 рік по витратам по картці/рахунку (про рух коштів) та виписка (довідка) № MMN3IL)K4A56N25F від 28.05.2024 року за 2024 рік по витратам по картці/рахунку (про рух коштів).
Також вказує, що він є сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 21.03.2017 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 21.08.2012 року є пенсіонерами та станом на сьогодні перебувають на його утриманні.
Крім того, вказує, що у 2023 році його здоров`я погіршилося.
Відповідно до висновку магнітно-резонансної томографії від 17.05.2023 року, зробленого відділенням комп`ютерної томографії і магнітно-резонансної діагностики клініки променевої діагностики і терапії національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» у нього було виявлено МР-ознаки церебральної мікроангіопатії 1 ступеня.
У відповідності до довідки від 01.12.2023 року, виданою ДУ «Інститут травматології та ортопедії» у нього наявне захворювання «Артоскопія правого колінного суглоба».
13 травня 2024 року йому було видано направлення пов`язане з загостренням хвороб, пов`язаних з хребтом.
Просить зменшити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , на підставі судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року по справі № 760/9987/24 з 1/4 частини до 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, шомісячно, починаючи з 24 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
03 липня 2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
23 липня 2024 року через канцелярію суду адвокат Кузьменко Любов Василівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надала Відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що на даний час вважають, що відсутні підстави та обставини для звернення позивача до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Ті обставини, на які посилається позивач про те, що він постійно брав активну участь у вихованні та утриманні дитини не відповідають дійсності і підтверджено їх неправдивість доказами, наданими відповідачкою. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
01 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
Адвокат Константинов Олексій Геннадійович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі.
Адвокат Кузьменко Любов Василівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вважає, що позивач звернувся з даною позовною заявою передчасно.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 . В графі «батько» зазначено « ОСОБА_2 ».
07 травня 2024 року наказом Солом`янського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду 23.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього після розірвання фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_1 у нього відбулися життєві зміни, що не були враховані під час видачі судового наказу, що на його утриманні перебувають його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що утримує двох своїх інших дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яким на даний час по 19 років, просив врахувати погіршення його стану здоров`я.
Позивачем надано довідку про розмір пенсії його батька та довідку про розмір пенсії матері.
На думку суду, дані докази не підтверджують скрутного становища батьків позивача, не містять відомостей про їх доходи в цілому не тільки пенсію та ніяким чином не підтверджують того, що батьки перебувають на його утриманні та взагалі потребують такого утримання.
Також, позивачем не спростовані докази того, що у нього є сестра, яка у своїй декларації зазначила автомобіль ОСОБА_9 2017 року випуску, право власності на який набув саме батько позивача у липні 2023 року вартістю 1800000 грн. 00 коп.,що дає суду підстави зробити висновок, що батьки позивача не потребують його утримання.
Також, пересилання коштів своїм батькам не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач долучає копію договору з вищого навчального закладу щодо надання освітньої послуги дочці ОСОБА_6 та хоче цим підтвердити те, що його матеріальний стан погіршився, оскільки, донька навчається на контрактній основі у ВНЗ і він несе витрати на оплату її навчання. Але позивач не надав суду жодної квитанції про оплату освітніх послуг, тобто, не підтвердив доказами, що саме він оплачує навчання своє доньки, в якому розмірі і за який період.
Крім того, позивачем не надано суду Довідки про свої доходи.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що утримання позивачем своїх батьків та двох повнолітніх дочок не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
А тому суд вважає, що позивач не довів факту погіршення його матеріального становища належними та допустимими доказами, що він не може сплачувати аліменти на сина у встановленому розмірі.
Позивачем не надано ні довідок про доходи, ні витягів про наявність нерухомого або рухомого майна, наявність інших дітей у батьків, які по закону повинні їх утримувати.
Позивачем надано суду лише виписку з історії хвороби, з якої вбачається, що він проходив лікування в ДУ «ІТО НАМН України: відділення спортивної та балетної травми в якій зазначено, що він вважає себе хворим з 01.11.2023 року, відчув гострий біль у правому колінному суглобі під час спуску по сходах під час повітряної тривоги у м.Київ. Звернувся в ІТО НАМНУ в 8кл. для подальшого лікування. 25.11.2024 була операція. Виписаний з поліпшенням.
Суд звертає увагу на те, що зменшення розміру аліментів без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягується на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ..
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного суду України по справі № 565/2071/19.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, а тому, у позові слід відмовити.
На підставі вищевикладеного те керуючись ст. ст. 180-183, 184, 192 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про прожитковий мінімум», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 7, 12, 17,18, 76, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 січня 2025 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб