КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4231/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Катющенко В.П.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдова-Осипенко Валерія Юріївна, боржник: ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дій державного виконавця, -

встановив:

У вересні 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдової-Осипенко В.Ю. щодо здійснення розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 18 червня 2024 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2024 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на наявність в матеріалах поданої скарги на дії державного виконавця клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із такою скаргою, відтак зробив помилковий висновок про залишення скарги без розгляду.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2024 року скасувати із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника боржника - адвоката Новак Н.Ю. на апеляційну скаргу.

Уважає неповажними причини пропуску ОСОБА_1 процесуального строку на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, оскільки ОСОБА_1 оскаржує довідку-розрахунок, складену 18 червня 2024 року, а скаргу подано в серпні 2024 року.

Вказує, що боржник не отримував копію клопотання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця та, як наслідок, не має змоги оцінити наведені скаржницею причини пропуску процесуального строку.

Уважає, що суд апеляційної інстанції має перевірити дотримання скаржницею вимог до форми та змісту скарги в частині долучення до скарги доказів надсилання її копії боржнику. Недотримання вказаної вимоги є додатковою підставою для залишення скарги без розгляду районним судом.

Вказує, що оскільки скаржниця пропустила строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, висновок суду першої інстанції про залишення скарги на дії державного виконавця є правильним та справедливим.

Зазначає про понесені та очікувані ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Посилається на висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 18 квітня 2022 року у справі №522/18010/18.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2024 року - без змін.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишивши скаргу ОСОБА_1 на дій державного виконавця без розгляду, суд першої інстанції вказав, що скаржниця не наводить обґрунтувань на підтвердження поважності причин пропуску строку зі скаргою до суду, не заявляє клопотання про поновлення такого строку, не надає доказів на підтвердження причин пропуску строку для звернення до суду зі скаргою.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачена можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України (в редакції станом на дату звернення до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 448 ЦПК України в редакції станом на дату звернення до суду).

Відповідно до статті 449 ЦПК України (в редакції станом на дату звернення до суду) скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частина 6 статті 124 ЦПК України).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частин 1, 4 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина 7 статті 127 ЦПК України).

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 наголошує на зверненні до суду із скаргою на дії державного виконавця одночасно із заявленням клопотання про поновлення процесуального строку на таке звернення.

З матеріалів справи убачається, що 29 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано до Дніпровського районного суду міста Києва скаргу на дії державного виконавця.

До скарги долучено документи згідно переліку додатків:

1) копія розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18 червня 2024 року, виконавче провадженні № НОМЕР_2;

2) копія заяви від 10 квітня 2024 року, поданої до Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ);

3) копії вимог, поданих до Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 17 червня 2024 року, від 26 квітня 2024 року щодо розгляду заяви від 10 квітня 2024 року;

4) копія конверта, направленого Дніпровським ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ), трекномер 345;

5) роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» інформації за трекномером відправлення 345;

6) докази надсилання скарги іншим учасникам справи;

7) виписка по картковому рахунку від 11 серпня 2024 року;

8) клопотання пропоновлення пропущеного процесуального строку з додатком (копія ухвали суду від 23 серпня 2024 року у справі №755/14352/24).

При перевірці матеріалів справи установлено фактичну наявність клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, в якому викладено причини пропуску процесуального строку (а.с.23-24).

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув та зробив помилковий висновок про відсутність клопотання про поновлення строку звернення до суду із скаргою і повернув заяву без розгляду, не надавши оцінку доводам та не дослідивши докази щодо поважності чи не поважності пропуску процесуального строку,

Колегія суддів відхиляє доводи боржника ОСОБА_2 , викладені у відзиві, оскільки апеляційний суд, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не перевіряє дотримання вимог щодо форми та змісту скарги в частині долучення до скарги доказів надсилання її копії боржнику.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 31 січня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова