УХВАЛА

30 січня 2025 року

м. Київ

справа № 127/22674/22

провадження № 61-531ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати за нею право на частку квартири АДРЕСА_1 .

01 жовтня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив рішенням, яким позов задовольнив.

Вінницький апеляційний суд своєю постановою від 17 грудня 2024 року змінив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року в частині мотивів підстав задоволення позову, викладених у мотивувальній частині цієї постанови. В решті оскаржуване рішення суду першої інстанції залишив без змін.

09 січня 2025 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Верховний Суд ухвалою від 15 серпня 2024 року залишив без руху касаційну скаргу та надав заявникові строк для усунення її недоліків, а саме: зазначення ціни позову (вартість спірної квартири) з підтвердженням відповідними доказами, сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали адвокат Пунько І. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду заяву, у якій зазначила, що при зверненні до суду з позовом позивачка ОСОБА_2 у позовній заяві визначила ціну позову у розмірі 158 000,00 грн і та саме з цієї суми останньою розрахувався розмір судового збору, який було сплачено за подання позовної заяви до суду. При цьому відповідач ОСОБА_1 , виходячи із вказаних обставин та зазначеної ціни позову, здійснив розрахунок (158 000,00 грн х 1% х 200%) та сплатив судовий збір за подання касаційної скарги. На підтвердження викладених обставин до заяви долучено копію позовної заяви ОСОБА_2 .

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Позивач при зверненні до суду визначила ціну позову у розмірі 158 000,00 грн (вартість спірної квартири), про що зазначила у позовній заяві. Вказаний розмір ціни позову підтверджено судами попередніх інстанцій при обрахуванні судового збору та відповідачем у заяві про усунення недоліків касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов