Справа № 604/1512/24
Провадження № 2/604/73/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів та додаткових витрат на лікування дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Драус О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовом до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення одноразово з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у загальному розмірі 48215,00 гривень. Крім того, просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2000,00 гривень. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 05 лютого 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами був розірваний відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2021 року. Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач з липня 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини та не надає їй матеріальної допомоги, не дивлячись на неодноразові прохання позивача допомогти коштами на лікування та утримання доньки. При цьому, ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує постійного лікування та огляду кожні 3-6 місяців, що тягне за собою витрати на проїзд до місця знаходження клініки (м. Київ), проживання, медичні препарати тощо. Також ОСОБА_3 було проведено оперативне втручання. Загальні витрати на лікування дитини, які понесла позивач на даний час становлять 96430,00 гривень. У зв`язку із наведеним, оскільки відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання та лікування доньки, позивач просить стягувати із ОСОБА_2 щомісячно аліменти на доньку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 одноразово додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 48215,00 гривень.

Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не прибула, в позовних вимогах представник позивача зазначила, що справу просить розглядати без її участі та без участі позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів та додаткових витрат в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, що вбачається із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 19 березня 2015 року Підволочиським РС УДМС України в Тернопільській області. Із копії картки платника податків вбачається, що їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, що вбачається із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 13 березня 2009 року. Згідно із копією картки фізичної особи - платника податків йому присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який було зареєстровано 05 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №8.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №63, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 24 вересня 2015 року.

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Підволочиською селищною радою 12 листопада 2024 року №1341, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею за вказаною адресою проживає, в тому числі, ОСОБА_3 , донька.

Згідно із актом обстеження факту проживання в будинку громадянки ОСОБА_1 від 12 листопада 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого №739/2022, №1145/2022, №157/2023, №104/2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз «Вроджена вада розвитку периферичної артеріовенозної системи. Вроджена артеріовенозна мальформація лівого вуха».

07 березня 2023 року між ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання медичних послуг №4973/07/03/23, предметом договору є оперативне втручання. Згідно із копією акта наданих послуг №LM-29012-001 від 07 березня 2023 року, виданого ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» вартість послуг оперативного втручання VII категорії складності та компенсація медикаментозного забезпечення становить 76000,00 гривень.

Із розрахунку вартості послуг ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» №LM-29013-002 від 07 березня 2023 року, вартість послуг з консультації лікаря анестезіолога (оцінка ризиків операції, розробка індивідуального плану підготовки до хірургічного втручання і знеболення операції) та ендотрахеальний наркоз до 2 годин становить 6300,00 гривень. Замовник - ОСОБА_3 .

Із розрахунку вартості послуг ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» №LM-29058-002 від 07 березня 2023 року, вартість послуг електрокардіографії (реєстрація ЕКГ), експрес-тест для визначення антигена до вірусу COVID-19 (d), імунохроматографічне дослідження CITO TEST (d), госпіталізація у післяопераційну палату (24 години), компенсація медикаментозного забезпечення, становить 4853,00 гривень. Замовник - ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку вартості послуг ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» №LM-29088-002 від 08 березня 2023 року, вартість послуг із забору крові на дослідження, загального аналізу крові (d), госпіталізації у післяопераційну палату (24 години), компенсації медикаментозного забезпечення, становить 4251,00 гривень.

Згідно із розрахунком вартості послуг ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» №LM-29153-002 від 10 березня 2023 року, вартість послуг із компенсації медикаментозного забезпечення становить 200 гривень. Замовник - ОСОБА_3 .

Як вбачається із акта наданих послуг ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ» №LM-43949-001 від 30 січня 2024 року, вартість послуги із контрольного огляду лікаря становить 300,00 гривень. Замовник - ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки 09/07/2024, виданої ТОВ «ДІЄВО ЦЕНТР ХІРУРГІЧНИХ РІШЕНЬ», хвора ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно знаходилася на стаціонарному лікуванні в медичному центрі з діагнозом «Артеріо-венозна мальформація лівого зовнішнього вуха».

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так, прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 рокiв на час розгляду справи становить 3196 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, росту рівня життя в умовах воєнного стану в Україні.

Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків з утримання неповнолітньої дитини. Так, жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач є непрацездатним та не спроможним виконувати свої обов`язки із виховання дитини суду не надано.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій формі в розмірі 5000,00 гривень.

З приводу заявленої представником позивача вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування доньки, суд зазначає наступне.

За положеннями ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких основних обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні врахувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі (постанова від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489/цс17).

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Так, із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що позивач понесла додаткові витрати на ОСОБА_3 , які були пов`язані з лікуванням дитини. Загальна сума підтверджених понесених позивачем витрат за час лікування становить 96430,00 гривень, а отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати на дитину у розмірі 1/2, а саме - 48215,00 гривень.

Також, представник позивача просить стягнути із відповідача понесені позивачем судові витрати, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, на доведення понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правничої (адвокатської) допомоги №155 від 13 листопада 2024 року, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Драус Ольгою Олегівною. З додатку №1 до вказаного договору вбачається, що вартість послуг із надання правничої допомоги становить 2000,00 гривень.

Суд вважає, що судові витрати у розмірі 2000,00 гривень є обґрунтованим та пропорційними до предмета спору, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Крім того, в силу положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211,20 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів та додаткових витрат на лікування дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 20 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , одноразово додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 48215,00 (сорок вісім тисяч двісті п`ятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.Б. Сидорак