Справа № 490/6043/24
Провадження № 2/489/292/25
29 січня 2025 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Костюченка Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова коипанія» «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
Позовні вимоги обґрунтовував наступними обставинами.
11.08.2022 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «МІБЕ Україна» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ]. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування».
06.03.2023 в м.- Києві сталося ДТП за участю транспортного засобу Мазда (д.р.н. НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 030536/4100/0000049.
Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року(справа №756/3432/23), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.
На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 79 789,09грн.
Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.03.2023 в м. Києві.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Мазда (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «УСК «КНЯЖА» згідно полісу ЕР №209355713. Ліміт відповідальності страховика становить - 130 000,00грн., франшиза - 0,00грн.
23.03.2023 AT «УСК «КНЯЖА» виконало своє зобов`язання сплативши ПрАТ «СК «УНІКА» - 64 068,01грн.(ПД №ЗР022913], що дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування» та п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2024 провадження у справі вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
11.08.2022 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «МІБЕ Україна» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ]. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування».
06.03.2023 в м.- Києві сталося ДТП за участю транспортного засобу Мазда (д.р.н. НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 030536/4100/0000049.
Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року(справа №756/3432/23), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.
На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 79 789,09грн.
Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Тойота (д.р.н. НОМЕР_1 ], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.03.2023 в м. Києві.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Мазда (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «УСК «КНЯЖА» згідно полісу ЕР №209355713. Ліміт відповідальності страховика становить - 130 000,00грн., франшиза - 0,00грн.
23.03.2023 AT «УСК «КНЯЖА» виконало своє зобов`язання сплативши ПрАТ «СК «УНІКА» - 64 068,01грн.(ПД №ЗР022913], що дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування» та п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Відповідно до ст.. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування» та п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Суд вважає, що протиправність дій ОСОБА_1 щодо порушення ПДР і вчинення ДТП є доведеною, оскільки постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року(справа №756/3432/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.
Таким, чином з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі до ст. 141 ЦПК України з урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
При вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача, надано суду: 01.11.2023 (далі ФОП ОСОБА_2 ), відповідно до якого, ФОП ОСОБА_2 з метою -виконання умов договору, має право залучати для виконнання покладених на нього обовязків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські обєднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на умовах, порядку та строки визначені ч. 5 Договору.; 02.11.2023 року між ФОП ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю(надалі - Договір), відповідно до якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов`язується за дорученням ФОП ОСОБА_2 надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 02.11.2023 року та Додатком № 1 до нього.
Згідно Договору про надання правової допомоги №2/23ю та Додатку № 2 (фіксований) позивачем (через повірену особу ФОП ОСОБА_2 ) вже понесено витрати, за надану професійну правничу допомогу АБ «Білий» у розмірі 5000,00 грн. (Пять тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується актом виконаних робіт (додається)., відповідно до п.1 Додатку №2 до Договору. (Позиція щодо підтвердження витрат, за надану професійну правничу допомогу, актом виконаних робіт є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17. № 329/766/18. № 2522/18.)
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи, суму завданої шкоди, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Уніка» на користь сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 . Зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 29.01.2025.
Суддя Г. С. Костюченко