Провадження № 2/127/4068/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.01.2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивовано тим, що до 24.09.2013 року позивачка перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , який розірвано за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_4 .

Заочним рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому позивачка мала намір зареєструвати доньку за своїм місцем реєстрації, а саме: в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернулась до місцевого органу ДМС України із відповідною заявою. Однак, у реєстрації відмовлено у зв`язку із відсутністю письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання матері. На прохання надати такий дозвіл, батько дитини не реагував, чим порушим права дитини.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 року надано дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання матері без згоди батька.

В подальшому, 21.04.2016 року постановою Центрального відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів.

У зв`язку з систематичною несплатою аліментів, листом від 27.02.2021 року позивачку повідомлено про наявність підстав для звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 Кримінального кодексу України. Також було запропоновано боржнику надати письмові пояснення щодо причин несплати аліментів, або надання підтверджуючих документів про своєчасну та повну сплату аліментів. Проте, жодних пояснень відповідачем надано не було.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 07.12.2015 року ОСОБА_3 , визнано винним за ч.1 ст. 185 КК України.

В подальшому, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2017 року ОСОБА_3 , визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, відповідач, жодного разу не приходив навідати доньку, не вживав жодних заходів щодо участі в її вихованні.

Згідно розрахунку заборгованості за сплати аліментів з 05.11.2015 року по 12.08.2024 року сукупний розмір заборгованості складає 123 874,58 грн., оскільки ОСОБА_3 понад 10 років не сплачував аліменти на дитину. Тому, старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Микитюком М. О. винесено ряд постанов про встановлення тимчасового обмеження у праві керування ТЗ; заборонено право виїзду за кордон та встановлено інші заборони.

Позивачка зазначає, що після повторного одруження, вона змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Актом ОСББ «Келецька-72» від 21.08.2024 року підтверджено, що з моменту заселення у будинок в 2015 році позивачка виховує доньку ОСОБА_4 самостійно, біологічного батька дитини - ОСОБА_3 , жодного разу за даною адресою не бачили.

Донька сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала КЗ «ДНЗ №57 ВМР», групу №8 «Чомучки» з 09.10.2017 року по 31.08.2020 року і її вихованням займалася лише позивачка, відвідувала батьківські збори, консультації, інші заходи, які організовувалися педагогами. Приймала активну участь у житті групи, покращенні матеріально-технічної бази групи та дошкільного закладу, регулярно та вчасно сплачувала за харчування дитини в дошкільному закладі.

Коли дитина пішла на навчання до Комунального закладу «Вінницький ліцей №23», позивачка також сама займається її вихованням, відвідує батьківські збори. Цікавиться успіхами дитини у школі.

Батько - ОСОБА_2 , участі у вихованні дитини не бере, батьківські збори не відвідує, не цікавиться шкільним життям дитини.

ОСОБА_2 , вже більше 10 років нехтує потребами своєї дочки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Він не вживає жодних заходів, щоб довести про можливість зміни своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею. Дитина не знає батька, в житті при зустрічі вона його навіть не впізнає, тому позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, у зв`язку із чим позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.09.2024 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження, призначено до підготовчого засідання та зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.12.2024 року на адресу суду надійшов письмовий висновок Служби у справах дітей Вінницької міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 15.01.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Швець А.В., в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява в якій вона просила справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримала за обставин, викладених у позовній заяві, просили суд їх задоволити. Щодо винесення заочного рішення незаперечили.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та через оголошення на офіційному сайті Судової влади.

Представник Служби у справах дітей ВМР Семенова Н. Л., в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечила щодо задоволення позовних вимог, підтримала висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 23.12.2024 року №01/00/011/182878 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивачка не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка - ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис №4402, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 15.11.2013 року.(а.с.9)

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2013 року, справа № 127/18453/13-ц, шлюб між сторонами розірвано та змінено прізвище позивача з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_6 » (а.с.7-8).

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2015 року по справі №138/2989/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_5 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11)

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 року по справі №127/3011/16, надано дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_4 за місцем проживання матері - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 (а.с.12-15)

20.08.2021 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.08.2021 року (а.с.10)

Постановою Центрального відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції від 21.04.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів.(а.с.16)

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 07.12.2015 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 054 грн.(а.с.19)

Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2017 року, ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком терміном два роки. (а.с.21-22)

Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № НОМЕР_5, борг відповідача ОСОБА_2 станом на 12.08.2024 року становить 123 874,58 грн.(а.с.22)

Постановою Центрального відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції від 08.05.2018 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами. (а.с.23)

Постановою Центрального відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції від 08.05.2018 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. (а.с.24)

Відповідно до довідки від 24.05.2024 року та Акту ОСББ «Келецька-72» від 21.08.2024 року, дитина ОСОБА_4 , проживає з матірю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , крім того зазначено, що з моменту заселення у будинок в 2015 році позивачка виховує доньку - ОСОБА_4 самостійно, біологічного батька дитини ОСОБА_3 , жодного разу за даною адресою не бачили.(а.с.25, 26).

Згідно довідки КЗ «ДНЗ №57 ВМР» від 24.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідувала КЗ «ДНЗ №57 ВМР», групу №8 «Чомучки» з 09.10.2017 по 31.08.2020 роки. Вихованням дитини займалася мати - ОСОБА_1 , яка відповідально ставилася до своїх батьківських обов`язків, цікавилася, як пройшов день доньки у садочку, які досягнення має дитина. Відвідувала батьківські збори, консультації, інші заходи, які організовувалися педагогами. Приймала активну участь у житті групи, покращенні матеріально-технічної бази групи та дошкільного закладу. ОСОБА_10 в садочок приходила чиста, охайна, доглянута. Розвиток дитини відповідав вікові. За харчування дитини в дошкільному закладі мати сплачувала регулярно та вчасно. 3 батьком ОСОБА_10 вихователі групи не знайомі. За час перебування дитини в ЗДО, батько жодного разу в закладі не з`являвся.(а.с.27)

Відповідно до довідки від 12.01.2024, встановлено, що ОСОБА_4 учениця 4-Д класу Комунального закладу «Вінницький ліцей №23». Мати сама виховує доньку. Відвідує батьківські збори. Цікавиться успіхами дитини у школі. Батько - ОСОБА_2 , участі у вихованні дитини не бере, батьківські збори не відвідує, не цікавиться шкільним життям дитини.(а.с.28)

Як вбачається із висновку № 01-00-011-182878 від 23.12.2024 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даним висновком зазначено, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_4 , є доцільним та буде в інтересах дитини.

Положенням Декларації ООН (пр. 8) визначено, що дитина має за всіх обставин бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Відповідно до п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ), дитина, для повного та гармонійного розвитку її особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 2 Європейської конвенції по здійсненню прав захисту дітей закріплено, що предметом даного нормативного акту є у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню цих прав.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ст. 155 СК України вимагають необхідності здійснення прав та обов`язків батьків на повазі до прав дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом на участь у вихованні дитини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, при наявності вини в діях батьків.

Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Про ухилення ОСОБА_11 від виконання батьківських обов`язків свідчать наявні докази, що відповідають вимогам ст. ст. 76-82 ЦПК України, які були досліджені в судовому засіданні та з яких слідує, що дитина позбавлена піклування матері, відповідач більше 10 років не цікавиться дитиною, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні та належному утриманні, не дбає про розвиток дитини, не приймає участі у важливих для дитини подіях. Таким чином, позивачем доведено підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати.

На підставі ст.ст. 150, 164, 166 СК України, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268,273,280, 281,282, 283, 285, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовільнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, , місцезнаходження: вул. Соборна, 50, м. Вінниця.

Суддя: