КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/3268/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів - Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.,

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області

у складі судді Ковалевської Л. М.

від 19 червня 2024 року

у цивільній справі № 381/1125/24 Фастівського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 10 травня 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох малолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя у позивачки та відповідача не склалося, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та зверненням позивачки до суду із заявою про розірвання шлюбу. Позивачка разом з дітьми проживає у Фастівському районі, смт. Борова, діти знаходяться на повному її утриманні, оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання дітей, фактично самоусунувся від їх виховання та утримання.

Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь, на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 4000 грн на кожну дитину щомісячно.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 3 200 грн щомісячно, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 3200 грн щомісячно, та на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 2600 грн щомісячно, починаючи з 11 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання в частині стягнення аліментів в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Вирішено питання судових витрат.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів та викласти у наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1650 грн щомісячно, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1650 грн щомісячно, та на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1400 грн щомісячно, починаючи з 11.03.2024 року до досягнення дітьми повноліття».

Вказує, що за останні 4 роки він офіційно не працює, задля утримання сім`ї був різноробочим у кількох місцевих ФОП, але вони не мали змоги прийняти на роботу апелянта офіційно, оскільки рівень доходів унеможливлював сплату всіх необхідних податків. Його місячний дохід наразі мінливий, і не перевищує 6000 грн на місяць. Зазначає, що проживає в селі поруч з батьками, батьки похилого віку, потребують постійної сторонньої допомоги, тому він не має можливості залишити їх і поїхати працювати далеко, у нього є єдиний брат, але він проходить військову службу, тому догляд за батьками здійснює відповідач самостійно. Тримаючи свійських тварин та поле, питання харчування відповідача, дружини та дітей, на більшу половину закривалось домашньою продукцією. Вважає, що позивачем нічим не обґрунтована сума аліментів, оскільки вона знає реальний дохід відповідача та розуміє, що він фактично набагато менший аніж заявлені позовні вимоги.

Повідомляв про те, що не ухилявся від сплати аліментів, натомість вважає, що достатнім рівнем аліментів, які відповідач може дійсно виплачувати це 1650 грн на сина ОСОБА_3 , щомісячно, та 1650 грн на сина ОСОБА_4 , щомісячно, і 1400 грн на доньку ОСОБА_5 .

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалась.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Від ОСОБА_6 - представника скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі, в обґрунтування якого представник зазначила, що з 19 жовтня 2024 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. Згідно з сповіщенням № 142 від 06 січня 2025 року ОСОБА_1 , стрілець-снайпер, зник безвісті при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора поблизу населеного пункту Руське Порічне, Суджанського району, Курської області рф 06 січня 2025 року . Вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки не містить електронного підпису особи, яка її подала, що унеможливлює перевірити підписанта.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (після одруження прізвище ОСОБА_8 ) зареєстрували шлюб 10 травня 2010 року, про що Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а. с. 10).

Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 11-13).

Згідно довідок № 29, 30, виданих Борівським академічним ліцеєм 01.02.2024, встановлено, що ОСОБА_4 навчається в 3-Б класі, а ОСОБА_3 навчається в 5-В класі даного ліцею (а.с. 14-15).

Довідкою № 25 Борівського старостинського округу виконавчого комітету Фастівської міської ради від 01.02.2024 р. підтверджено факт проживання позивачки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на те що, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років - 2 563 грн, для дитини від шести до вісімнадцяти років - 3 196 грн, суд визначив розмір аліментів, що підлягають стягнення на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 3 200 грн щомісячно, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 3 200 грн щомісячно, та на доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - 2 600 грн щомісячно, починаючи з 11 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, ураховуючи межі апеляційного оскарження та доводи апеляційної скарги, не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, що визначений судом, з огляду на наступне.

У частині першої статті 3 Конвенції організацій Об`єднаних націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розмір аліментів мас бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів

Відповідно до ст. 7 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років - 2 563 грн, для дитини від шести до вісімнадцяти років - 3 196 грн.

Таким чином, розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 визначений судом першої інстанції з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості, матеріального стану обох сторін, а також інших обставин, що визначені частиною першою статті 182 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги що визначений розмір є надмірним, й достатнім рівнем аліментів, які він може дійсно виплачувати це 1650 грн на сина ОСОБА_3 , щомісячно, та 1650 грн на сина ОСОБА_10 , щомісячно, і 1400 грн на доньку ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є фізично здоровою працездатною особою, інвалідності не має, відомості щодо наявності у нього інших утриманців матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що відповідач не має змоги надавати кошти на утримання дитини та дружини у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Колегія суддів зазначає, що діти мають усталений спосіб і рівень життя, що обумовлений, крім іншого, і необхідним належним рівнем матеріального забезпечення. При цьому, обов`язок їх забезпеченню лежить у рівних частинах на обох батьках, а не лише на одному з них.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на можуть бути підставою для його скасування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 січня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко