Номер провадження № 2/521/210/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Громіка Д.Д.,

при секретарі - Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо.

Після уточнення позовних вимог, позивач просив суд:

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу ОСОБА_1 брати участь у вихованні, вільному спілкуванні та зустрічах з його дитиною - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- визначити наступні способи участі позивача ОСОБА_1 у вихованні, спілкуванні та зустрічах з його дитиною ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

- перша та третя субота місяця з 10 годин 00 хвилин до неділі 12 годин 00 хвилин, без присутності матері ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- у будні дні за попередньою домовленістю між позивачем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за бажанням дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 15 липня 2016 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. З 2019 р. донька ОСОБА_4 стала проживати окремо з матір`ю в орендованій квартирі у АДРЕСА_1 . Дитина зареєстрована за адресою реєстрації позивача. Фактично з самого початку розлучення, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки стосовно нормального спілкування із батька із донькою.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду з вищевикладеними вимогами.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Від відповідача надійшла заява, згідно якої уточнені позовні вимоги вона визнала у повному обсязі та справу просила розглядати за її відсутності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач до судового засідання не з`явився, проте звернувся до суду із заявою, у якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 15 липня 2016 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

З 2019 р. спільна донька ОСОБА_4 почала проживати окремо з матір`ю в орендованій квартирі у АДРЕСА_1 .

Дитина зареєстрована за адресою реєстрації позивача у АДРЕСА_2 .

У позивача з відповідачкою існують непорозуміння щодо участі батька у вихованні доньки, а також її відвідуванні, що у свою чергу стало підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною 3 статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь - яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно приписів ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (стаття 1 СК України).

Частиною першою статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 вказаного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що позивач, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Бере до уваги суд і ту обставину, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що Органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до суду було надано Висновок № 1195/01-11 від 27.11.2024 року про визначення способів участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити наступні способи участі, шляхом встановлення спілкування, враховуючи розпорядок дня дитини, наступним чином:

- перша та третя субота місяця з 10 годин 00 хвилин до неділі 12 годин 00 хвилин, без присутності матері ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- у будні дні за попередньою домовленістю батьків та за бажанням дитини.

Із вказаного висновку вбачається, що спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради вказаний порядок було визначено, виходячи з розпорядку дня малолітньої дитини, зазначеного матір`ю.

З огляду на вище викладене, беручи до уваги законодавчо закріплене право дитини на родину, та право ОСОБА_1 , як батька, на спілкування з донькою та брати участь у її вихованні, а також погодження відповідача з визначеним органом опіки та піклування графіком, суд доходить до переконання, що визначений у висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1195/01-11 порядок способу участі позивача у вихованні доньки не в повній мірі буде достатнім для налагодження та побудови нормальних родинних стосунків

При організації побачень необхідно враховувати розпорядок дня дитини, стан здоров`я за умови забезпечення батьком ОСОБА_1 необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини.

Суд вважає, що такий порядок та спосіб є достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами та буде відповідати першоосновам розвитку особистості малолітньої дитини, враховуючи їх вік, стан здоров`я, звички тощо.

Є очевидним і той факт, що у випадку налагодження гармонійних стосунків між батьком та донькою спілкування між ними не повинно обмежуватися встановленим графіком, який застосовується як знаряддя захисту права позивача з урахуванням суттєвих обставин та згаданих особливостей спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку про необхідність визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись стст. 2, 7, 19, 141, 157, 158, 159 Сімейного Кодексу України, стст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини, стст. 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 259, 263-268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перешкоджати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , брати участь у побаченні, вільному спілкуванні та вихованні дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- перша та третя субота місяця з 10 годин 00 хвилин до неділі 12 годин 00 хвилин, без присутності матері ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- у будні дні за попередньою домовленістю між позивачем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за бажанням дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.01.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради 65078, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9)

Суддя: Д.Д. Громік