Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивача за первісним

позовом та представника відповідача

за зустрічним позовом Жукової Л.М.,

відповідачки за первісним позовом та

позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідачки за первісним

позовом та позивачки за зустрічним

позовом адвоката Шепеля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання незаконним рішення управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 про відмову у призначенні та наданні ОСОБА_1 допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнення упущеної вигоди, а саме збитків, завданих унаслідок неотримання вказаної допомоги у розмірі 43300,95 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2021 до суду надійшла позовна заява Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 , в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суму надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4914,00 гривень, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.10.2014 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - управління) із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. На підставі зазначеного ОСОБА_1 було видано довідку від 27.10.2014 №5105/000587 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 15.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що у володінні заявника або будь-кого із членів сім`ї немає житлових приміщень. Також до заяви надала копію довідки, виданої в тому, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька. На виконання Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 р. № 345 соціальним інспектором було проведено обстеження умов проживання та матеріального стану заявниці, на підставі чого було складено Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. На підставі зазначеного комісією по розгляду заяв з призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в окремих випадках, пільг за фактичним місцем проживання та призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особа, (протокол № 22 від 31.10.2019) вирішено призначити ОСОБА_1 допомогу внутрішньо переміщеним особам. 11.11.2019 управлінням було прийнято Рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання з 26.10.2019 по 25.04.2020 у розмірі 1564,00 грн щомісяця. 14.04.2020 Управлінням видано розпорядження на продовження строку виплати допомоги переміщеним особам на проживання до 01.06.2020, яким установлено розмір допомоги з 24.04.2020 по 31.05.2020 у сумі 1638,00 грн. 29.05.2020 ОСОБА_1 повторно звернулася до управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що у володінні заявника або будь-кого із членів сім`ї немає житлових приміщень. 01.06.2020 Управлінням, під час проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої відповідачем для призначення державної допомоги було з`ясовано, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 13.02.2020. Зазначив, що у своїх заявах відповідачка зобов`язалася повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, однак ухилилася від виконання зобов`язання та не повідомила про зміну вказаних обставин, а саме про факт придбання житлового будинку. Оскільки відповідачка не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги, виникла заборгованість у період з березня 2020 року по травень 2020 року у загальному розмірі 4914,00 грн. Після виявлення факту неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, 02.06.2020 Управлінням винесено рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, у зв`язку із тим, що сім`я володіє житловим приміщенням розташованим в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території. 02.06.2020 Управлінням також було винесено розпорядження щодо стягнення надміру виплачених коштів у розмірі 4914,00 грн.

Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т. 1 а.с. 37 38).

06.12.2021 на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву від 02.12.2021, відповідно до якого заперечує проти обставин та правових підстав позову. Зазначила, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вона не придбала, а набула право власності на його 1/2 частину на підставі судового рішення постанови касаційного цивільного суду Верховного суду від 13.11.2019, якою залишено в силі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2016 (судова справа №629/354/16ц), яким в свою чергу частково задоволено її віндикаційні позовні вимоги та витребувано від ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_1 ). Рішення касаційного цивільного суду Верховного суду вона отримала наприкінці січня 2021 року. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. В лютому 2020 року, будучи в м. Харкові вона звернулася до одного з відділів Реєстраційної служби м. Харкова з заявою щодо реєстрації на неї права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Прийнявши її заяву та додані до нього рішення судів, у Реєстраційній службі м. Харкова її повідомили, що потрібно дослати ще певний пакет документів, а також повідомили, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказаний житловий будинок ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.02.2016 накладено арешт в рамках судової справи №629/354/16ц, у зв`язку з чим питання щодо реєстрації на неї права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку на підставі вказаних судових рішень потребує детального вивчення. В лютому 2020 року вона звернулася з заявою до Лозівського міськрайонного суду Харківської області щодо скасування заходів забезпечення позову, а саме скасування арешту на вказаний житловий будинок. Лише в червні 2020 року вона отримала ухвалу суду від 19.03.2020 щодо скасування арешту. Натомість, не знаючи, що на неї з 13.02.2020 зареєстроване право власності на 1/2 частину житлового будинку в м.Лозова вона наприкінці травня 2020 року звернулася з заявою до Управління соціального захисту населення Приморського району м. Одеси з заявою про призначення їй адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі. Однак в червні 2020 року на її мобільний номер зателефонувала працівник Управління та повідомила, що їй відмовлено у призначені адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, на підставі того, що на неї зареєстровано право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, про що вони дізналися з відповідного реєстру. Ніяких письмових повідомлень від Управління соціального захисту вона не отримувала. Зазначила, що станом на 01.06.2020 їй не було відомо, що на неї зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку. Оскільки при подані нею заяви від 29.05.2020 до Управління соціального захисту населення Приморського району м. Одеси на призначення щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі їй не було відомо про реєстрацію на неї права власності на 1/2 житлового будинку, відповідно вона зазначала у вказаній заяві достовірні відомості, що в свою чергу виключає недобросовісність з її боку. Також зазначила, що до теперішнього часу позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися 1/2 частиною житлового будинку, оскільки інша співвласниця ОСОБА_2 , не пускала її до вказаного житлового будинку, у зв`язку з чим довелося написати заяву до органів поліції. До цих пір, вона не має можливості мешкати, здавати в оренду вказану частину житлового будинку, оскільки ОСОБА_2 чинить цьому численні перепони, зняла батареї, відключила постачання газу, у даному будинку відсутнє водовідведення, отже на даний час вказаний житловий будинок не придатний для проживання. Більш того, на теперішній час по вказаному житловому будинку за позовом ОСОБА_2 відкрито судовий спір (т. 1 а.с. 67 70).

06.12.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання незаконним рішення управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 про відмову у наданні ОСОБА_1 допомоги як переміщеним особам на проживання, в якій просила: визнати незаконною відмову управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 у надані ОСОБА_1 допомоги як переміщеним особам на проживання; стягнути з управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради упущену вигоду, а саме збитки завдані ОСОБА_1 , внаслідок не отримання допомоги як переміщеній особі на проживання в сумі 29484 гривень. (т. 1 а.с. 91 94).

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до спільного розгляду з первісним позовом у цивільній справі за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - відмовлено.

Матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання незаконним рішення управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 про відмову у наданні ОСОБА_1 допомоги як переміщеним особам на проживання повернуто заявнику (т. 1 а.с. 100 - 102).

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 02 лютого 2022 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви залишено без змін (т. 1 а.с. 174 175).

Постановою Верховного Суду від 21.12.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 02 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 207 211).

07.11.2022 на адресу суду від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Шепеля В.С. надійшли письмові заперечення, в яких зокрема зазначив, що у власності членів сім`ї відповідача не має житлового приміщення/частини житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій області. Фактом засвідчення, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 не відповідає вимогам, які пред`являються для житлових будинків та який є непридатний для постійного (всесезонного) проживання протягом року є отримання відповідної інформації з Лозівської дільниці Красноградської філії ПАТ «Харківгаз», КП «Теплоенерго», ДП «Лозоваводосервіс» Лозівської міської ради, направленням відповідного судового доручення до Лозівського міськрайонного суду Харківської області щодо огляду вказаного житлового будинку (т. 2 а.с. 9 10).

10.03.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 від 06.03.2023 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якій просила:

1. Визнати незаконною відмову управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 у призначенні та надані ОСОБА_1 допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

2. Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради ( в особі управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) упущену вигоду, а саме збитки, завдані ОСОБА_1 , внаслідок не отримання допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 43300,95 гривень.

Позовні вимоги зокрема обґрунтовано тим, що відповідно до висновків Касаційного цивільного суду Верховного Суду викладених в постанові від 28.11.2018 у справі № 520/4401/16ц у випадку наявності у внутрішньо переміщеної особи у власності 1/2 частини житлового будинку, який не відповідає вимогам, які пред`являються для житлових будинків та який не є придатний для постійного (всесезонного) проживання протягом року, не є підставою для відмови у призначені адресної допомоги згідно п. 6 Порядку, а також засвідченням факту, недобросовісності набувача вказаної адресної допомоги. Доказом підтвердження того, що будинок, розташований в АДРЕСА_1 не відповідає вимогам, які пред`являються для житлових будинків та який є непридатний для постійного (всесезонного) проживання протягом року є огляд даного будинку, а також покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є членами ОСМД №21 м. Лозова Харківської області, до якого відноситься й даний житловий будинок. Внаслідок прийняття Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси 02.06.2020 незаконного рішення про відмову у призначені та надані їй допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 01.06.2020 по 01.03.2022 нею не отримано 43300,95 грн, у зв`язку з чим їй вказаним органом місцевого, самоврядування завдано збитків на вказану суму. Зазначила, що за період з 01.06.2020 по лютий 2022 року їй Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси повинна бути призначена та виплачена допомога, як внутрішньо переміщеній особі, як для особи з інвалідністю 2 групи, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 43300,95 грн. А саме за червень 2020 року у розмірі 1883,70 грн; з липня по листопад 2020 року(включно) у розмірі 1968,80 грн (щомісячно); з грудня 2020 року по червень 2021 року (включно) у розмірі 2034,35 грн. (щомісячно); з липня 2021 року по листопад 2021 року (включно) у розмірі 2132,10 грн (щомісячно); з грудня 2021 року по лютий 2022 року (включно) в розмірі 2224,10 грн. (щомісячно) (т. 2 а.с. 32 34).

Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 . Об`єднано в одне провадження вимоги за первісним позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання незаконним рішення управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 про відмову у призначенні та наданні ОСОБА_1 допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнення упущеної вигоди, а саме збитків, завданих унаслідок неотримання вказаної допомоги у розмірі 43300,95 гривень. Здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено по справі підготовче засідання (т. 2 а.с. 65 67).

21.04.2024 на адресу суду від представника позивача за первісним позовом - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого зокрема зазначила, що абзацом першим підпункту 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності», який набрав чинності 02.11.2016, встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та ЄДРСР, передбаченої Законом про реєстрацію прав, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Вищенаведене, повністю спростовує твердження відповідачки про те, що їй було не відомо про те, що на неї зареєстроване право власності на 1/2 частину житлового будинку з 13.02.2020. Посилання відповідачки у зустрічній позовній заяві на те, що вона не має можливості, як власник житла до речі, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд не є доречним, враховуючи положення пункту 6 Порядку 505. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Лозова Харківської області не входило ні до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, ні до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Стосовно посилання відповідача на п. 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України щодо «упущеної вигоди» у сумі 43300,95 грн, Департамент заперечує та зазначає наступне. Після виявлення факту неповідомлення про зміну обставин, які пливають на призначення грошової допомоги, 02.06.2020 Управлінням винесено рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, у зв`язку із тим, що сім`я володіє житловим приміщенням розташованим в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території. 02.06.2020 Управлінням також було винесено розпорядження щодо стягнення надміру виплачених коштів у розмірі 4914,00 грн. 06.07.2020 Управлінням було направлено ОСОБА_1 за адресою її місця проживання лист про припинення надання соціальної допомоги та повернення коштів (вих. №15157/8517). Станом на теперішній час сума неправомірно отриманих коштів ОСОБА_1 складає 4914,00 грн (т. 2 а.с. 72 80).

08.05.2023 на адресу суду від відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив від 02.05.2023, відповідно до якої зазначила, що з 26.10.2014 вона знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як внутрішньо переміщена особа, у зв`язку з тимчасовою окупацією РФ м. Донецька, та з вказаної дати до червня 2019 року вона отримувала адресну допомогу на проживання. 29 травня 2020 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення з заявою про призначення їй адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач визнає, що перевірив інформацію, необхідну для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання лише 01.06.2020. Чому Департамент це не зробив починаючи з березня 2020 року, ним ні пояснень поважності причин, ні доказів, суду не надано. Зазначила, що станом на 29.05.2020 їй не було відомо, що на неї зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку у м. Лозова, оскільки вона не мала доступу (на відміну від Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також не отримувала відповідних витягів та інформації з реєстраційної служби м. Харкова. Вказаний будинок не непридатний для проживання. Внаслідок прийняття Управлінням 02.06.2020 незаконного рішення про відмову у призначені та надані їй допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 01.06.2020 по 01.03.2022 нею не отримано 43300,95 грн, у зв`язку з чим їй вказаним органом місцевого самоврядування завдано збитків на вказану суму (т. 2 а.с. 88 90).

08.06.2023 на адресу суду від представника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1 адвоката Шепеля В.С. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої повністю підтримує підстави необґрунтованості відзиву Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради які зазначає ОСОБА_1 у своїх заявах до суду. Просив доводи та докази позивача, зазначені у відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , відхилити, та зустрічний позов ОСОБА_1 задовільнити у повному обсязі (т. 2 а.с. 100 102).

05.07.2023 на адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшли заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до яких зокрема зазначила, що спірні питання щодо повернення надміру виплачених коштів виникли ще у 2020 році. 02.06.2020 рішенням управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги, як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Однак, не зважаючи на це ОСОБА_1 у своїх заявах, клопотаннях та відзивах спочатку заперечувала факт знаходження житла у власності, згодом казала, що не знала про те, що вона є власницею 1/2 частини житлового будинку, оскільки право власності на неї було зареєстровано на підставі рішення суду без її відома. Проте, відповідно до п.п.1 п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.10.2016 № 1666-VIII встановлено, що у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Це свідчить те що ОСОБА_1 знала про факт реєстрації, та повністю спростовує її твердження у зустрічній позовній заяві про те, що їй було не відомо про те, ще на неї зареєстроване право власності з 13.02.2020. При подачі заяви від 29.05.2020 про призначення допомоги ОСОБА_1 , власноруч, проставила помітку «НІ», таким чином засвідчивши про відсутність у власності житлових приміщень, на яке вона попередньо 13.02.2020 зареєструвала право власності (т. 2 а.с. 104 106).

Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року частковозадоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків. Викликано в судове засідання свідка ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 168 169).

Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження (т. 2 а.с. 170 172).

Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання незаконним рішення управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 про відмову у призначенні та наданні ОСОБА_1 допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнення упущеної вигоди, а саме збитків, завданих унаслідок неотримання вказаної допомоги у розмірі 43300,95 гривень та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 173 174).

10.10.2023 на адресу суду від представника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1 адвоката Шепеля В.С. надійшли сформовані, в системі «Електронний суд» 09.10.2023 заперечення проти позову, в яких зокрема зазначив наступне. Відповідно до висновків касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 28.11.2018 у справі № 520/4401/16ц у випадку наявності у внутрішньо переміщеної особи у власності частини житлового будинку, який не відповідає вимогам, які пред`являються для житлових будинків та який не є придатний для постійного (всесезонного) проживання протягом року, не є підставою для відмови у призначені адресної допомоги згідно п. 6 Порядку, а також засвідченням факту недобросовісності набувача вказаної адресної допомоги. Фактом засвідчення, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 не відповідає вимогам, які пред`являються для житлових будинків та який є непридатний для постійного (всесезонного) проживання протягом року є отримання відповідної інформації з Лозівської дільниці Красноградської філії ПАТ «Харківгаз», КП «Теплоенерго», ДП «Лозоваводосервіс» Лозівської міської ради, направленням відповідного судового доручення до Лозівського міськрайонного суду Харківської області щодо огляду вказаного житлового будинку. У зв`язку з вищезазначеним, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та недоведеними, такими, що повністю спростовуються вищезазначеними доказами, виходячи з чого просить відмовити у їх задоволені в повному обсязі (т. 2 а.с. 175 178).

14.06.2024 на адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом - Жукової Л.М. надійшла сформована, в системі «Електронний суд» 14.06.2024 заява на виконання протокольної ухвали суду від 16.05.2024, відповідно до якої зазначила, що згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття втрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (чинна на момент виникнення спірних питань), за заявою від 15.10.2019 ОСОБА_1 було призначено адресну допомогу з 26.10.2019 по 25.04.2020. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», було установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co-2, строк виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину. Державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України», відповідно до завдання Міністерства соціальної політики України, було виконано доопрацювання програмного забезпечення для виконання масового подовження виплат. Таким чином, відповідно до розробленого функціоналу, розпорядженням від 14.04.2020 року, було виконано автоматичне подовження адресної допомоги, призначеної гр. ОСОБА_1 , з 26.04.2020 по 31.05.2020, в раніше встановленому розмірі (т. 3 а.с. 23).

26.07.2024 та 29.07.2024 на адресу суду від відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення від 23.07.2024, відповідно до яких зазначила, що Департаментом в своїх додаткових письмових поясненнях не зазначені причини не перевірки Управлінням по Державному реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо наявності реєстрації на неї права власності на житлові приміщення перед виданням розпорядження від 14.04.2020 щодо продовження строку виплати допомоги на проживання, як переміщеній особі з 26.04.2020 по 31.05.2020. Також Департаментом не надано до суду аргументованих пояснень, чому Управління соціального захисту населення Приморського району м. Одеси при прийнятті влітку 2020 року рішення про відмову у призначенні їй допомоги на проживання не було перевірено факту стану придатності вищевказаного житлового будинку у м. Лозова для постійного (всесезонного) проживання (т. 3 а.с. 34 35, 37 -38).

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом - Жукова Л.М. у судових засіданнях 18.02.2024, 16.05.2024, 13.06.2024, 17.08.2024 та 16.01.2025 первісний позов підтримала та просила його задовольнити у задоволенні зустрічного позову просила відмовити з підстав, викладених у заявах про суті справи.

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шепель В.С. у судових засіданнях 18.02.2024, 16.05.2024, 13.06.2024, 17.08.2024 та 16.01.2025 первісний позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у заявах про суті справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що первісний позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 27.10.2014 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (Далі Управління) із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (т. 1 а.с. 9).

27.10.2014 на ім`я ОСОБА_1 було видано довідку №5105/000587 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (т. 1 а.с. 11).

15.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення / частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення немає (т. 1 а.с. 12).

Відповідно до довідки № 864/04 від 16.04.2013 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, як отримувач пенсії за віком з 16.11.1999 довічно, інвалід 2 групи з 16.11.1999 довічно (т. 1 а.с. 13).

21.10.2019 соціальним інспектором було проведено обстеження умов проживання та матеріального стану заявниці, на підставі чого було складено Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 14).

Комісією по розгляду заяв з призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в окремих випадках, пільг за фактичним місцем проживання та призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особа, (протокол № 22 від 31.10.2019) вирішено призначити ОСОБА_1 допомогу внутрішньо переміщеним особам (т. 1 а.с. 15).

11.11.2019 управлінням було прийнято Рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, відповідно до якого ОСОБА_1 з 26.10.2019 по 25.04.2020 призначено допомогу у розмірі 1564,00 грн щомісяця (т. 1 а.с. 16).

Розпорядженням Управління від 14.04.2020 продовжено строк виплати допомоги переміщеним особам на проживання до 01.06.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 установлено розмір допомоги з 26.04.2020 по 31.05.2020 у сумі 1638,00 грн (т. 1 а.с. 17).

29.05.2020 ОСОБА_1 повторно звернулася до управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення / частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення немає (т. 1 а.с. 18).

Під час проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої ОСОБА_1 для призначення державної допомоги, позивачем було з`ясовано, що за ОСОБА_1 з 13.02.2020 зареєстровано право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 210946418 від 01.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т. 1 а.с. 19).

02.06.2020 Управлінням винесено рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, у зв`язку із тим, що сім`я володіє житловим приміщенням розташованим в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території (т. 1 а.с. 20).

02.06.2020 Управлінням було винесено розпорядження №650383 щодо стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти у зв`язку з наявністю у власності житла, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення за період з 01.03.2020 по 31.05.20200 у сумі 4914,00 грн (т. 1 а.с. 22).

05.06.2020 Управлінням на адресу ОСОБА_1 було направлено лист щодо повернення надміру виплаченої суми допомоги у розмірі 4914,00 грн (т. 1 а.с. 23).

Допитана у судовому засіданні 18.01.2024 свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є головою ОСББ. Будинок в АДРЕСА_1 орієнтовно у 2017 - 2018 роках перестав бути придатний для проживання. У будинку відрізане опалення, зруйнована підлога, протікає дах, відпадає штукатурка. Пояснила, що вона приходила до будинку у 2017 році з комісією, будинок був занедбаний. У липні 2020 року, коли приїхала ОСОБА_1 , інший власник квартири її не впускала у будинок, у зв`язку з чим було викликано представників поліції. У лютому 2023 року нею та іншими членами комісії було складено акт на прохання ОСОБА_1 та проведено фотофіксацію будинку. Також зазначила, що з 2013 року у будинку ніхто не проживав.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1цього Закону.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на час призначення допомоги ОСОБА_1 було визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі Порядок № 505).

Пунктом 2 Порядку № 505, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема: наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п.10 Порядку № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Пунктом 11 Порядку № 505 визначено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Судом установлено, що у період з жовтня 2019 року по травень 2020 року ОСОБА_1 отримувала допомогу для покриття витрат на проживання, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується рішенням від 11.11.2019 та розпорядженням від 14.04.2020 (т.1 а.с. 16,17).

Після повторного звернення ОСОБА_1 до Управління із заявою від 29.05.2020 та проведеної перевірки достовірності та повноти інформації, наданої для призначення державної допомоги, позивачем за первісним позовом було установлено, що за ОСОБА_1 з 13.02.2020 зареєстровано право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, інформація про наявність права власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не було відображено у її заяві для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 29.05.2020, що вплинуло на встановлення права на отримання грошової допомоги, оскільки наявність у власності будь-кого із членів сім`ї житлового приміщення/частини житлового приміщення впливає на право особи на отримання грошової допомоги, адже в такому разі допомога не призначається (пункт 6 Порядку № 505).

За наведених обставин суд дійшов висновку, що за період з березня 2020 року по травень 2020 року грошова допомога у розмірі 4914,00 грн ОСОБА_1 отримана безпідставно.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Викладені обставини свідчать, що надмірна сплата державної допомоги відбулась з вини ОСОБА_1 в зв`язку із наданням нею недостовірних даних під час оформлення державної допомоги, тобто внаслідок недобросовісної поведінки набувача, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України підстави для відмови у поверненні безпідставно набутої допомоги.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц.

При цьому, суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що станом на 29.05.2020 їй не було відомо про реєстрацію права власності на 1/2 частину будинку у м. Лозова, оскільки з 2016 року з огляду на те, що у судах на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , зокрема, щодо витребування з чужого незаконного володіння 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного суду від 13.11.2019 у справі № 629/354/16-ц частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування у ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_4 скасовано, залишивши в цій частині в силі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року, яким, зокрема, витребувано від ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, розташованого в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , як співвласника вказаного нерухомого майна. В іншій частині рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року, у незміненій та нескасованій під час апеляційного перегляду частинах, та рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року залишено без змін. (т. 2 а.с. 40 - 46, 47 49).

За результатами звернення ОСОБА_1 до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на нерухоме майно, 13.02.2020 державним реєстратором проведено державну реєстрацію право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що спростовує твердження відповідачки за первісним позовом про наявність перешкод для проведення такої реєстрації, зокрема, і у зв`язку з арештом накладеним на вказане майно в рамках судової справи № 629/354/16ц.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин ОСОБА_1 суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що частина будинку, який належить їй на праві власності є непридатним для проживання не вливають на вирішення даного спору з огляду на те, що акт огляду приватного будинку від 27.02.2023 та показання свідка ОСОБА_3 не є належними доказами в розумінні ст. 78 ЦПК України.

Як випливає з положень пункту 6 Порядку № 505 непридатність для проживання в житловому приміщенні підтверджується відповідним актом технічного стану.

Доказів непридатності для проживання 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на час набуття ОСОБА_1 права власності (13.02.2020) матеріали справи не містять.

Акт огляду приватного будинку, який складено головою ОСМД № 21 Стрельченко І.І. та членами ОСМД № 21 Свиридовим М.П., ОСОБА_5 відповідно до якого житловий будинок, розташований за адресою: в АДРЕСА_1 не відповідає вимогам, які пред`являються для житлових будинків та є непридатний для постійного (всесезонного) проживання протягом року, оформлено лише 27.02.2023 та стосується вказаного періоду.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 не повідомлено Управління з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання адресної допомоги у зв`язку з чим були надміру виплачені кошти за призначеними соціальними допомогами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням від 02.06.2020 відповідачем за зустрічним позовом відмовлено ОСОБА_1 у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з огляду на те, що сім`я володіє житловим приміщенням розташованим в інших регіонах ніж тимчасово окуповані території.

Відповідно до абзацу другого пункту 6 Порядку №505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

На час виникнення спірних правовідносин, до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, Харківська обл., м. Лозова, де розташований житловий будинок, що частково належить ОСОБА_1 , не відносилось.

Оскільки належна ОСОБА_1 житлова нерухомість станом на час її звернення із заявою про призначення допомоги від 29.05.2020 розташована в іншому регіоні, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а також за відсутності доказів у зазначений період непридатності цього житлового приміщення до проживання (відповідний акт технічного стану), відповідач рішенням від 02.06.2020 правомірно відмовив в призначенні допомоги переміщеним особам на проживання, посилаючись саме на наявність у заявниці у власності житлового приміщення розташованого в інших регіонах ніж тимчасово окуповані території.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 посилається, зокрема, на неможливість проживання у згаданому житловому приміщені з огляду на його непридатність, на підтвердження чого суду було надано акт від 27.02.2023, який складений майже через три роки після її звернення із заявою про призначення допомоги від 29.05.2020 та до Управління з питань праці та соціального захисту населення наданий не був.

Суд звертає увагу на те, що коли особа бажає скористатись своїм правом, зокрема правом на отримання грошової допомоги, така особа зобов`язана вчинити певні дії, зокрема в цій справі, повідомити уповноважений орган про обставини, які надають особі право на отримання грошової допомоги.

Матеріали справи не містять відомостей та доказів, звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення грошової допомоги саме з підстав непридатності до проживання частини житлового приміщення, що перебуває у її власності та/або інших причин, які унеможливлюють користування згаданим приміщенням.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача за зустрічним позовом відповідає вимогам закону та прийняте правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання незаконною відмови управління соціального захисту населення від 02.06.2020 у призначенні та надані ОСОБА_1 допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також вимоги про стягнення упущеної вигоди, а саме збитків, завданих ОСОБА_1 , внаслідок не отримання такої допомоги на загальну суму 43300,95 гривень, як похідної.

Враховуючи вищевикладене, позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ) (т. 1 а.с. 87).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди II групи.

З відповідача, який є особою з інвалідністю II групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь (постанова Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі №703/686/15-ц).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради () суму надмірно виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4914,00 (чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання незаконним рішення управління соціального захисту населення у Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 02.06.2020 про відмову у призначенні та наданні ОСОБА_1 допомоги як переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнення упущеної вигоди, а саме збитків, завданих унаслідок неотримання вказаної допомоги у розмірі 43300,95 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29 січня 2025 року.

Суддя Юлія КОВТУН