Cправа № 563/1801/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом вказуючи, що рішенням суду від 12 березня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що під час виконання вказаного вище рішення відповідач неодноразово мав значну заборгованість по сплаті аліментів та ухилявся від обов?язків по їх сплаті. Тільки в кінці 2022 року державним виконавцем вдалося стягнути із боржника наявну заборгованість, оскільки ОСОБА_2 почав проходити військову службу та отримувати регулярний дохід. Стверджує, що в період із середини 2023 року відповідач регулярними платежами сплачує аліменти, в квітні 2023 року він сплатив одноразову суму у 10 150 грн. одним платежем, надалі сплачував по 3 000 тисячі гривень. Таким чином, сплата аліментів у вищезазначених сумах є можливою та прийнятною для відповідача. Поряд з тим, наголошує, що донька часто хворіє, для неї потрібно купувати одяг та взуття, продукти харчування, дитина також ходить до школи, тому існує потреба у значних коштах. Самостійно вона не має змоги забезпечити дитину всім необхідним. В цей час, відповідач працевлаштувався, відповідно, відбулися зміни його матеріального становища в кращий бік, тому вважає, що з нього можливо стягувати аліменти в частині від його заробітку, що для нього буде посильним та не матиме значного впливу на його матеріальне становище. Тому звертається до суду з відповідним позовом та просить змінити спосіб стягнення аліментів.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника, адвоката Меркулова С.А. до суду надійшла заява про проведення судового засідання призначеного на 11:00 год. 29 січня 2025 року без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, від його представника, адвоката Сенчука В.П. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. В поданому до суду 08 листопада 2023 року відзиві, вказав, що відповідач з вимогами позову не згідний, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, а також таким, що задоволенню не підлягає. Зазначив, що вказана в позові інформація не відповідає дійсності, відповідач виконує свої батьківські обов`язки та добросовісно сплачує аліменти з листопада 2022 року (квитанції додає), крім того, бере участь у додаткових витратах на доньку, дарує подарунки. Станом на 26 жовтня 2023 року заборгованість по аліментах була відсутня та скасовано, встановлені раніше відділом ДВС, тимчасові обмеження у праві виїзду боржника за межі України та праві керування транспортними засобами. Наголошував, що відповідач сплачує на утримання дочки аліменти в розмірі не менше 3 500 грн. на місяць, що значно перевищує встановлений законодавством мінімальний гарантований розмір. Тому вважає, що таким чином позивачка бажає безпідставного збагачення за рахунок відповідача.

Враховуючи те, що розгляд справи (яка в провадженні суду знаходиться з 19 жовтня 2023 року) стосується захисту, в першу чергу, прав та інтересів спільної дочки сторін, а також, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Так, ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14 грудня 2023 року ухвалою Корецького районного суду Рівненської області клопотання представника відповідача, адвоката Сенчука В.П. було задоволено та зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України. Вказану ухвалу було скасовано постановою Рівненського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року представнику ОСОБА_2 , адвокату Сенчуку В.П. було відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічного позову до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та звільнення від сплати аліментів (яку постановою Рівненського апеляційного суду від 13 червня 2024 року було залишено без змін).

14 серпня 2024 року ухвалою Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічного позову до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини (яку було залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що було видане повторно 29 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції у Рівненській області.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 100 (сто) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

21 квітня 2016 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано та неповнолітню дитину, ОСОБА_5 залишено проживати з матір`ю, ОСОБА_6 .

Факт зміни прізвища позивачки з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 25 липня 2020 року.

Відповідно до змісту довідки № 1468/06 від 28 червня 2023 року, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .

Згідно з довідками № 1703/убд від 22 вересня 2023 року та № 181/УБД від 09 січня 2024 року, що були видані командиром військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_2 , в період з 01 вересня по 10 грудня 2022 року, з 23 грудня 2022 року по 06 липня 2023 року, та з 21 липня 2023 року по 01 січня 2024 року, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України в с. Богоявленка Донецької області, н.п. Борова Харківської області.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У частині першій ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із статтею 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В поданому до суду позові ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ухилявся від свого обов`язку по сплаті аліментів та відповідно мав заборгованість, на підтвердження чого додала копії постанов державного виконавця ВП № 47131348 від 28 січня 2021 року, якими, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 563/182/15-ц, відносно ОСОБА_2 було встановлено тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.п. 8-9).

Згідно довідкою-розрахунком по аліментах, станом на 26 вересня 2023 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 (в/л № 563/182/15-ц) сплачено 89 698,87 грн. (нараховано 77 959 грн.) відповідно переплата складає 11 739,87 грн. (а.п. 11).

Позивачка також наголошує, що спільна з відповідачем дочка ходить до школи, часто хворіє, має потребу в засобах повсякденного вжитку (одязі, взутті, харчуванні, тощо), відповідно, вона самостійно не взмозі повністю забезпечувати дитину всім необхідним. Натомість, матеріальне становище відповідача значно покращилось, він офіційно працевлаштувався, має регулярний значний дохід (заробітна плата, премії), тому переконана, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку. Також долучила довідку № 1065/05 від 23 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_2 працює у військовій частині НОМЕР_3 та загальна сума його доходу за період з 01 червня 2022 року по 21 березня 2023 року, за винятком аліментів, становить 884 067,59 грн. (а.п. 12).

В свою чергу, представником відповідача зазначено, що ОСОБА_2 з 26 листопада 2022 року добросовісно сплачував аліменти, на підтвердження чого додав копії квитанцій про переказ коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.п. 25-34), та дарував дочці подарунки, зокрема мобільний телефон (гарантійний талон (дата продажу: 30.09.2023 р.) та скриншот про пересилку мобільного телефону на ім`я ОСОБА_1 додається) (а.п. 35, 37).

Крім того, представником відповідача також додано інформацію (що була надана на адвокатські запити) від Корецького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської обласі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 16 539 від 26 жовтня 2023 року та № 17038 від 02 листопада 2023 року, відповідно до якої, станом на 26 жовтня 2023 року, заборгованість по сплаті аліментів, згідно виконавчого листа № 563/182/15-ц, відсутня. Станом на 02 листопада 2023 року, у зв`язку із повним погашенням заборгованості по сплаті аліментів, скасовані тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами. Стягнення проводиться з доходів боржника в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: 1 416,50 грн. З квітня 2023 року боржником було пред`явлено квитанції про самостійну сплату коштів на суму 19 177,91 грн. (а.п. 38-39).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вказаною нормою не передбачено звільнення від такого обов`язку в разі неможливості його виконання.

Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що розмір аліментів, які раніше визначені рішенням суду від 12 березня 2015 року, не може забезпечити гармонійний розвиток неповнолітньої дочки сторін, крім того, відповідач, будучи працездатною та працевлаштованою молодою людиною, маючи задовільний стан здоров`я, спроможний сплачувати аліменти у зміненому розмірі, тому, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно роз`яснення упостанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», від 15.05.2006 № 3, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування припису пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", суд враховує предмет і підстави позову, перевіряє, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12 і 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19)).

Враховуючи позовні вимоги, а також те, що справа не пов`язана із захистом прав ОСОБА_2 , як ветерана чи учасника війни і не стосується питань його соціального захисту, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 3, 10, 12, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задоволити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дочки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Корецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року у справі № 563/182/15-ц, шляхом зміни способу стягнення аліментів.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 31 січня 2025 року.

Суддя: