Справа № 462/8080/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Палюх Н.М.

при секретарі: Чижу А.О.

з участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: приватний нотаріус Комар Світлана Степанівна про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася у суд з позовом, в якому просить встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженні, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 03.07.2024 постановою старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Анісімовою О.О. в межах кримінального провадження №000141, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2022, винесено постанову про ідентифікацію особи та встановлено анкетні дані померлого у вказаному кримінальному провадженні невстановленого трупа №4462 (2023р) такі як: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ЗСУ. На підставі даної постанови видано свідоцтво про смерть, в якому зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №115, зроблений 03.07.2024. Між нею та ОСОБА_4 (до укладення шлюбу ОСОБА_7 ) 10.09.2016 зареєстровано шлюбу, однак разом вони проживали з 2007 року. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_6 . Оскільки тоді подружжя не перебувало у зареєстрованому шлюбі та ОСОБА_7 часто перебував у відрядженнях, пов`язаних з його роботою, то дітей реєструвала вона сама. Записи про батька дітей у Книзі реєстрації надходжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За час життя батько визнавав дітей своїми дітьми та мав намір здійснити відповідний запис у актових записах про їх народження, проте такі зроблені не були. Із самого народження та по день смерті батько приймав участь у вихованні дітей та матеріальному забезпеченню. Постійно проживав з ними однією сім`єю, як до реєстрації шлюбу так і після, та виконував усі обов`язки як батько. З початком війни, ОСОБА_4 був мобілізований та перебував на посаді командира гранотометного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 . 29.05.2022 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшло сповіщення за №459 про зниклого безвісті ОСОБА_4 , який зник безвісти 27.03.2022 у період з 09.00 год до 11.00 год під час відбиття наступу н.п. Попасна. 22.11.2023 до Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз надійшло тіло невстановленої особи чоловічої статі у стані гнильних змін, яке зареєстровано у Київському МКБСМЕ під №4462. Особу загиблого було встановлено завдяки проведеній експертизі ДНДЕКЦ МВС (про надсилання результатів перевірки за ЦОГОЛ) відповідно до якого, станом на 08.04.2024 встановлено збіг ймовірної біологічної спорідненості ДНК-профілю зразка букального епітелію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , синів зниклого безвісті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може бути біологічним сином невстановленої особи трупа №4462 із ймовірністю даної події не менше ніж у 99,999%. Встановлення факту батьківства необхідно для оформлення спадщини, а також отримання виплат та пільг, які надаються дітям загиблих. За наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

14 листопада 2024 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що звертаючись до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства, позивач зазначила, що встановлення такого факту має юридичне значення з метою отримання виплат та пільг, які надаються дітям загиблих. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , військовослужбовець ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. День виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у осіб зазначених у ст. 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей настає 27.03.2022. Згідно п.1.7. Наказу МОУ №45, ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника. Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Просить врахувати даний відзив при ухваленні рішення у справі.

20 листопада 2024 року представником відповідача Міністерства оборони України подано письмові пояснення у справі. Зазначає, що обґрунтування заяви є недостатнім, належних доказів для визнання загиблого батьком дитини позивача у судовому порядку немає. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Заявниця у позовній заяві вказує про те, що в період з 2007 року по 10.09.2016 вона перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживали разом. ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї з ОСОБА_7 народився син ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_6 , про що свідчать свідоцтва про народження, які додані до позовної заяви. Проте, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батьківство здійснювався з її слів, і вона вказала прізвище синів ОСОБА_8 по батькові ОСОБА_9 , тобто батьком вказаний у свідоцтвах ОСОБА_4 , хоча батьком є насправді ОСОБА_7 . Проте, до заяви не долучено достатніх доказів того, що ОСОБА_3 не мала можливості зареєструвати батьківство ОСОБА_7 . З часу народження дітей, тобто з 29.04.2008 та 11.11.2012 року, а також після офіційної реєстрації шлюбу 10.09.2016 ні позивачка, ні ОСОБА_7 з заявами внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме про походження дитини від батька відповідно до ст.ст. 126, 134 Сімейного кодексу України, не звертались. Відтак, позивачкою не обґрунтовано належним чином і взагалі невідомо чому саме не було подано заяв про батьківство, а також з яких причин з дати народження синів не було замінено свідоцтво про народження дитини і не вказано в ньому справжнього батька. Окрім цього, позивачка після народження дітей не вказала у свідоцтві про народження дитини відомості про наявність батька, та ймовірно отримувала певні матеріальні допомоги, субсидії та інші пільги за місцем проживання фактично перебуваючи у статусі матері одиначки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова, занесеною у протокол судового засідання від 10 січня 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надав пояснення, аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву, просив такі врахувати при ухваленні рішення по даній справі.

Представник відповідача Міністерства оборони України та третя особа приватний нотаріус Комар Світлана Степанівна у судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 10.09.2016 зареєстрували шлюб, про що Залізничним районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зроблено актовий запис №338 /а.с.10/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №2836, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /а.с.8, 32/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис за №5631, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /а.с.9,33/.

Згідно із сповіщенням про зниклого безвісті №459 від 29.05.2022, встановлено що командир гранотометного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_4 , 1975 року народження, призваний на військову службу 06.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_8 , зник безвісти. Повна перевірка о/с та пошукові дії по виявленню в/с результатів не дали. Подальша доля старшого лейтенанта ОСОБА_4 не відома /а.с.13/.

20.09.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_5 видано посвідчення дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_6 та НОМЕР_7 відповідно /а.с.16/.

Відповідно до постанови про ідентифікацію особи від 03.07.2024 встановлено анкетні дані померлого, та постановлено вважати дійсними анкетні дані померлого, невстановленого трупа №4462 (2023р.), такі як: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ЗСУ /а.с.14-15/.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Попасна Сєвєродонецького району Луганської області /а.с.11/.

17.09.2024 приватним нотаріусом Комар С.С. після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу №72990710 /а.с.12/.

Окрім цього, встановлено, що батько ОСОБА_4 ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , а мати ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , що стверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_8 та НОМЕР_9 відповідно /а.с. 74,75/.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 08.03.2023р., винесеної за результатом розгляду справі № 205/5698/21, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Як вбачається з висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19-24/29335-БД від 21.06.2024, складеного на підставі постанови від 25.04.2024 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2022 за №0001341, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (об`єкт №1.1, згідно з копією висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС від 29.06.2022 №СЕ-19/114-22/7388-БД) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (об`єкт №1.1, згідно з копією висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС від 21.07.2022 №СЕ-19/114-22/7373-БД), можуть бути біологічними синами невстановленої особи чоловічої генетичної статі, фрагменти кістки, кістка та зуб трупа №4462 (об`єкти №№1,3,4), якої досліджувались згідно з копією висновку експерта ДНДЕКЦ МВС від 04.04.2024 №СЕ-19-24/16261-БД. Ймовірність даних подій складає не менше ніж 99,999% /а.с.104-114/.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за можливе встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на викладене та з першочерговим врахуванням при вирішенні справи інтересів дітей, а не самих сторін спору, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02. 1991 р.), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Керуючись ст.ст. 121, 125, 126, 128, 134-135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12-13, 44, 76-77, 81, 89-90, 109, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 січня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Міністерство оборони України, , адреса місцезнаходження: м. Київ, проспект Повітряних сил України, 6.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , ЄДРПОУ: НОМЕР_11 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Комар Світлана Степанівна, адреса місцезнаходження: м.Львів, вул. Ген. Чупринки, 102.

Суддя: