Провадження №: 2-о/336/16/2025
УХВАЛА

іменем України

30 січня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., присяжних Босак Т.П., Денисова Д.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу ЄУН 336/5193/24 (номер провадження 2/336/16/2025) за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України

про визнання особи безвісно відсутньою, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа ЄУН 336/5193/24, яка розглядається в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про визнання особи безвісно відсутньою.

06 січня 2025 року представник заявника подав до суду клопотання про залишення заяви без розгляду.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника подав заяву про розгляд справи за відсутності заявника та представника.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши клопотання про залишення заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Враховуючи положення частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи щодо встановлення різних юридичних фактів, які мають значенні для особи, яка звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без розгляду заяви поданої в порядку окремого провадження. При вирішенні питання щодо залишення без розгляду заяви поданої в порядку окремого провадження застосовується положення ЦПК України, якими врегульовано такий порядок.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Диспозитивність - це нормативно-керівна засада цивільного процесуального права, яка закріплює вільне, на свій розсуд здійснення і розпорядження юридично заінтересованими особами матеріальними правами щодо предмета спору, процесуальними засобами захисту порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, що спрямовані на розвиток, зміну або припинення розгляду цивільної справи в суді в межах, дозволених законом і в установленому процесуальному порядку.

Принцип диспозитивності є основоположним в системі принципів цивільного процесуального права, включає в себе певну ідею, що становить його зміст. Зміст принципу диспозитивності полягає у наданні сторонам, іншим особам, які беруть участь у справі, можливості вільно здійснювати і розпоряджатись матеріальними правами щодо предмета спору та процесуальними засобами їх захисту.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що представник заявника надав до суду заяву про залишення заяви без розгляду, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про визнання особи безвісно відсутньою, залишити без розгляду.

Керуючись п. 5 ч.1 ст. 257, ст.ст. 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

постановив:

Клопотання представника заявника адвоката Рикуна Антона Вадимовича про залишення заяви без розгляду задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Л.В. Петренко

Присяжні: Т.П.Босак

Д.В.Денисов