УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30 січня 2025 рокуСправа №451/152/25
Провадження № 2-н/451/21/25

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., перевірила заяву Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за надання послуг ЖКГ,

УСТАНОВИЛА:

28 січня 2025 року представник заявника - адвокат Басик А.М. звернувся до Радехівського районного суду Львівської області зі заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за надання послуг ЖКГ у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок та судового збору у сумі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.

Дослідивши матеріали справи №451/152/25, вважаю, що необхідно відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Статтею 160 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

На підставі ст. 167 ЦПК України, розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про те, що боржник є власником зазначеної квартири (будинку) матеріали заяви не містять.

Частиною 7 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді із Єдиного демографічного реєстру №1071381 від 28.01.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована на АДРЕСА_2 .

Наданий до заяви про видачу судового наказу типовий договір розподілу природного газу не містить двостороннього підписання письмової форми договору та відомостей щодо боржника ОСОБА_1 і адреси, за якою здійснюється надання житлово-комунальних послуг.

Тобто, представник заявника ставить вимогу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги із розподілу природного газу, надані за адресою: АДРЕСА_1 , коли вона за вказаною адресою не зареєстрована.

Отже, наведені обставини не свідчать про наявність у боржника безспірної заборгованості саме із оплати послуг щодо адреси: АДРЕСА_1 .

У наказному провадженні суддя позбавлена можливості встановити безспірність грошової вимоги заявника, достатні дані, які б давали підстави для винесення судового наказу, відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Крім цього, згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч. 2 ст. 167 ЦПК України).

Таким чином, у видачі судового наказу за заявою Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за надання послуг ЖКГ необхідно відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому з цих підстав сплачений судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу не повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 161, п. 4 ч. 3 ст. 163, ч. 2 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 165, п. 8 ч. 1 ст. 165, ч. 7 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за надання послуг ЖКГ у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення із такою самою заявою в порядку, встановленому розділом другим ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяСеменишин О. З.

Ухвалу складено та підписано 30 січня 2025 року.