ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/859/24 Номер провадження 22-ц/814/474/25Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, просив встановити факт належності йому дубліката трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2012 року.

В обгрунтування заяви вказував, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за призначенням пенсії за віком, але, попередньо перевіривши надані ним документи, було встановлено, що до його трудового стажу не зараховано період трудової діяльності з 31.03.1986 по 29.12.1997 згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.2012, так як на титульній сторінці вказаної трудової книжки невірно зазначено дату її заповнення «25 грудня 2012 року», в той час як він був прийнятий на роботу згідно записів у трудовій книжці « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Виправити вказану помилку на даний час не можливо, тому що організації, яка видала трудову книжку, не існує.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено юридичний факт належності заявнику ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , правовстановлюючого документу, а саме дубліката трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 25 грудня 2012 року.

Судові витрати по справі покладено на заявника ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується про помилковість висновків суду з огляду на таке.

У рішенні безпідставно зазначено, що зацікавлена особа не заперечує проти задоволенням заяви, тоді як представником управління подавалась заява про відмову у задоволенні заяви.

Судом не враховано, що в даному випадку мають місце порушення вимог заповнення дублікату трудової книжки, а саме п.5.1-5.3 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», у зв`язку з чим гр. ОСОБА_1 не здійснюється зарахування періоду трудової діяльності з 31.03.1986 по 29.12.1997. Окрім того, заявником не надано суду підтверджень того, що здійснити виправлення вказаної помилки в дублікаті трудової книжки іншим способом, окрім звернення до суду, є неможливим, а також не враховано норми законодавства у сфері регулювання правовідносин з пенсійного забезпечення.

Правом подачі відзиву заявник не скористався.

Колегія суддів, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області за призначенням пенсії, але попередньою перевіркою наданих ним документів, було встановлено, що на титульній сторінці дубліката трудової книжки НОМЕР_1 невірно зазначено дату її заповнення «25 грудня 2012 року», в той час як на роботу він був прийнятий, згідно записів у трудовій книжці, «31 березня 1986 року», тому відсутні підстави зарахувати до трудового стажу період трудової діяльності з 31.03.1986 року по 29.12.1997 року .

Дублікат трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої Автобазою треста «Полтавасільбуд», виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25 грудня 2012 року (а.с.8).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності та обгрунтованості її доводів, оскільки у позасудовому порядку заявник не має можливості виправити помилку у заповненні його трудової книжки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Пунктом 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вище стоячою організацією, якій було надано підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при АР Криму (п.2.8 Інструкції).

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

З матеріалів справи вбачається, що заявник не надав доказів того, що він, як передбачає Інструкція, звертався до місця роботи, за яким видавалась трудова книжка чи його правонаступників, чи до держархіву із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці про її дату видачі, а йому було відмовлено у внесенні таких змін або його заява залишилась без відповіді.

Матеріали справи не містять відомостей про ліквідацію без правонаступництва Автобази треста «Полтавасільбуд».

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 290/412/17.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Такий висновок ґрунтується на тому принципі урядування, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач (у цій справі роботодавець) зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє (або вчиняє їх неправомірно), це може стати предметом судової перевірки.

Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади; отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.

Таким чином, розгляд державними органами питання, що виходить за межі їх компетенції, є порушенням дискреційних повноважень як суб`єкта владних повноважень (доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (Venice Commission: the Rule of Law).

Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року (справа № 938/792/21).

Враховуючи, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.2, ст.376 ч.1 п.4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 січня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов