Провадження № 2/522/1193/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Неруш А.Ю.,

третя особа в судове засідання не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визначення об`єкту нерухомого майна особистою приватною власністю, стягнення 1/2 вартості частки у статутному капіталі товариства, визнання спільним сумісним майном торгівельних контейнерів та їх поділ,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив суд:

- припинити право спільної сумісної власності подружжя на об`єкти нерухомості:

1)3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2)паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3)паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4)житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ;

5)земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

6)квартиру АДРЕСА_5 ;

7)квартиру АДРЕСА_6 ;

8)квартиру АДРЕСА_7 ;

9)квартиру АДРЕСА_8 ;

10)квартиру АДРЕСА_9 ;

11)нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

12)земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва;

13)земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ;

2) земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) квартиру АДРЕСА_7 ;

5) квартиру АДРЕСА_8 ;

6) частину нежилого горищного приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

7) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2) паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4) квартиру АДРЕСА_5 ;

5) квартиру АДРЕСА_6 ;

6) квартиру АДРЕСА_9

7) частину нежилого горищного приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

8) земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області.

20.11.2017 ухвалою головуючого судді Домусчі Л.В. відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 20.11.2017 задоволено, накладено арешт на нерухоме майно:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2) паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

6) квартиру АДРЕСА_5 ;

7) квартиру АДРЕСА_6 ;

8) квартиру АДРЕСА_7 ;

9) квартиру АДРЕСА_8 ;

10) квартиру АДРЕСА_9 ;

11) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

12) земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва;

13) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

07.12.2017 від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, у яких він заперечує проти запропонованого позивачем варіанту поділу майна та наголошуючи на тому, що згідно сімейного законодавства частки чоловіка і жінки у спільному майні подружжя є рівними, просить суд поділити їх мано порівну.

07.12.2017 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого ухвалою суду від 11.12.2017 відмовлено.

13.02.2018 від позивача надійшло клопотання про призначення судової оціночної експертизи, яке ухвалою суду від 23.02.2018 задоволено. Призначено у справі судову оціночну експертизу, проведення якої доручено експерту ТОВ «ІНЮГ-Експертиза» Голєву О.А. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

13.03.2018 від експерта ТОВ «ІНЮГ-Експертиза» Голєва О.А. надійшло клопотання про надання правовстановлюючих документів та матеріалів технічної інвентаризації на об`єкти, що підлягають оцінці.

21.03.2018 від позивача надійшла заява про долучення доказів.

21.03.2018 від експерта ТОВ «ІНЮГ-Експертиза» Голєва О.А. надійшло клопотання про надання технічної документації на об`єкти, що підлягають оцінці.

02.04.2018 від позивача надійшла заява про долучення доказів.

23.04.2018 від експерта ТОВ «ІНЮГ-Експертиза» Голєва О.А. надійшло клопотання про дозвіл на проведення експертизи без огляду об`єктів оцінки та продовження строків експертизи до 30 к.д.

25.04.2028 від експерта ТОВ «ІНЮГ-Експертиза» Голєва О.А. надійшло клопотання про надання технічної документації на об`єкти, що підлягають оцінці.

08.06.2018 від експерта ТОВ «ІНЮГ-Експертиза» Голєва О.А. надійшов висновок № 576 та матеріали цивільної справи у 1 томі на 88 арк.

12.06.2018 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

04.10.2018 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій він просить суд:

припинити право спільної сумісної власності подружжя на об`єкти нерухомості:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2) паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

6) квартиру АДРЕСА_5 ;

7) квартиру АДРЕСА_6 ;

8) квартиру АДРЕСА_7 ;

9) квартиру АДРЕСА_8 ;

10) квартиру АДРЕСА_9 ;

11) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

12) земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва;

13) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , що складається з житлового будинку літ. А1, загальною площею 180,5 кв.м., житловою площею 76,7 кв.м. та розташований на земельній ділянці площею 309 кв.м.;

2) земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

3) паркувальне місце АДРЕСА_2 , площею 22,9 кв.м.;

4) квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,4 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м.;

5) квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 38,2 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м.;

6) квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 58,3 кв.м., житловою площею 23,0 кв.м.;

7) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 153,4 кв.м., житловою площею 87,6 кв.м.;

2) паркувальне місце АДРЕСА_3 , площею 24,4 кв.м.;

3) квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м.;

4) квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 170,3 кв.м., житловою площею 96,4 кв.м.;

5) нежитлове горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 , загальною площею 332,7 кв.м.;

6) земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 387 000,00 грн.

07.11.2018 рішенням Приморського районного суду м. Одеси, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11.11.2020, позов ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2) паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

6) квартиру АДРЕСА_5 ;

7) квартиру АДРЕСА_6 ;

8) квартиру АДРЕСА_7 ;

9) квартиру АДРЕСА_8 ;

10) квартиру АДРЕСА_9 ;

11) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

12) земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва;

13) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності ОСОБА_1 на:

1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , що складається з житлового будинку літ.А1, загальною площею 180,5 кв.м, житловою площею 76,7 кв.м, та розташований на земельній ділянці площею 309 кв.м;

2) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

3) паркувальне місце АДРЕСА_2 , площею 22,9 кв.м;

4) квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,4 кв.м, жилою площею 67,9 кв.м;

5) квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 38,2 кв.м, жилою площею 24,4 кв.м;

6) квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 58,3 кв.м, жилою площею 23,0 кв.м;

7) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі Комунстрой-1 на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва;

У порядку поділу спільного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 :

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 153,4 кв.м, житловою площею 87,6 кв.м;

2) паркувальне місце АДРЕСА_3 , площею 24,4 кв.м;

3) квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 36,1 кв.м, жилою площею 25,1 кв.м;

4) квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 170,3 кв.м, жилою площею 96,4 кв.м;

5) нежитлове горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 , загальною площею 332,7 кв.м;

6) земельну ділянку площею 0,0413 га під №28 у дачному кооперативі Комунстрой-1 на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 387 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 26 400,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що спірне нерухоме майно набуте сторонами за час шлюбу, а тому, в силу статті 60 СК України, є їхньою спільною сумісною власністю, яке підлягає розподілу між сторонами. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції зазначив, що посилання відповідачки на те, що 33/1000 частин ДБК «Зелений куток» по АДРЕСА_11 належали їй на підставі договору дарування та є її особистим майном судом першої інстанціх правильно не прийнято до уваги так як підтверджено, що під час спільного проживання подружжя змінило цільове призначення дачного будинку на домоволодіння за АДРЕСА_4 , збільшило площу, етажність, отримали свідоцтво про право власності на домоволодіння від 08 травня 2007 року, а тому цей об`єкт нерухомого майна являється новоствореним майном підлягає поділу, як спільна сумісна власність подружжя. Будь-яких доказів на підтвердження того, що дачний будинок є одним і тим же майном та побудований за його рахунок відповідачем не надано.

23.11.2020 представником позивача подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке ухвалою суду від 23.12.2020 задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 20.11.2017; ухвала постановою Одеського апеляційного суду від 21.01.2021 залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.06.2021 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 та постанову Одеського апеляційного суду від 11.11.2020 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Павлик І.А.

Ухвалою від 25.06.2021 суддею Павлик І.А. справу прийнято до свого провадження та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

13.07.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 13.07.2021 задоволено шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 , а саме на:

1)3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2)паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3)паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4)житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ;

5)земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

6)квартиру АДРЕСА_5 ;

7)квартиру АДРЕСА_6 ;

8)квартиру АДРЕСА_7 ;

9)квартиру АДРЕСА_8 ;

10)квартиру АДРЕСА_9 ;

11)нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

12)земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва;

13)земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

13.07.2021 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 13.07.2021 задоволено та витребувано:

1) з архіву Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 522/6680/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення авансу та штрафу для їх огляду в судовому засіданні;

2) у Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» належним чином завірені копії інвентаризаційних справ щодо об`єктів нерухомого майна:

- дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , - номер запису про реєстрацію права власності 122 в книзі 4с-122;

- 33/1000 частин дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», що знаходились на земельній ділянці площею 309 кв.м за адресою: АДРЕСА_11 , - номер запису про реєстрацію права власності 122 в книзі 16с-62;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , - номер запису про реєстрацію права власності 1813 в книзі 23с-196.

13.07.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копія технічного паспорту на дачу АДРЕСА_11 , що складає 33/1000 частини Дачно-будівельного кооперативу «Зелений Куток» станом на 06.02.2003; копія технічного паспорту на будинок АДРЕСА_4 станом на 19.02.2007; копія листа начальника УАГ Виконавчого комітету Одеської міської ради від 01.10.2003 № 1926/0 щодо надання дозволу на виконання робочого проекту реконструкції жилого будинку за адресою: АДРЕСА_11 ; копія робочого проекту реконструкції жилого будинку за адресою: АДРЕСА_11 ; копія листа гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про дозвіл на реконструкцію частини будинку АДРЕСА_11 ); копія листа Приморської райадміністрації Одеської міської ради на ім`я гр. ОСОБА_6

13.07.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копія Статуту ТОВ «Солайр» та реєстраційні документи ТОВ «Солайр»; копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 24.03.1997; копія Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 16.06.2006; копії митних декларацій про отримання ОСОБА_1 товарів на митній території України для подальшої їх реалізації на 34 арк.

19.07.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення повторної оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи.

19.07.2021 від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява, яку ухвалою суду від 26.11.2021 прийнято до розгляду з врахуванням заяви про збільшення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 (редакція від 26.11.2021, подана в с.з.), в якій ОСОБА_2 просить суд:

1. визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 особистою приватною власністю ОСОБА_2 ;

2. стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 500,00 грн як компенсацію частки внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «Солайр», ;

3. визнати чотири 20-ти футові контейнери, які розташовані на торгівельних місцях № 2146 на території КП № 2 ТК № 1, № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2 на території ТОВ «Промринок» спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

4. в порядку поділу чотирьох 20-ти футових контейнерів визнати за ОСОБА_2 право власності на два 20-ти футові контейнери, встановлені на торгівельному місці № НОМЕР_2 на території КП № 2 ТК № 1 ТОВ «Промринок»;

В ході розгляду справи ОСОБА_2 також надала заяву, якою погодилася на зменшення своєї частки у спільному майні подружжя у разі неможливості поділу майна відповідно до ідеальних часток.

26.08.2021 на виконання ухвали суду від 16.07.2021 від КП «БТІ» ОМР надійшов супровідний лист з рахунком.

17.11.2021 від представника позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про витребування доказів.

25.11.2021 від позивача надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

25.11.2021 від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про долучення додатків до зустрічної позовної заяви, а саме: копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 ; копія заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2019; копія договору про надання послуг від 17.11.2006; копія засвідченої передачі завдатку від 17.11.2006; копія договору купівлі-продажу від 20.12.2006; копія витягу з Державного реєстру правочинів від 20.12.2006; копія договору купівлю-продажу від 26.12.2006; копія рахунку за послуги зв`язку № НОМЕР_3 ; копія домової книги; копія довідки № 173 від 11.06.2007; копія довідки № 1263 від 25.11.2010; копії конвертів; копія договору оренди від 05.03.2007; копія договору оренди від 01.04.2008; копія договору оренди від 14.05.2009; копія калькуляції від 13.08.2003; копія висновку № 829-2437 від 29.09.2003; копія квитанції № 6 від 30.09.2003; копія листа № 1926/0 від 01.10.2003; копія висновку № 16/1/4796 від 18.11.2003; копія рахунку КП «Одесапроект» від 18.11.2003; копія квитанції № 267 від 24.11.2003; копія рахунку № 1066 від 08.12.2003; копія квитанції № 241/1 від 11.12.2003; копія розпорядження № 3109 від 02.12.2003; копія дозволу № 264/04 від 13.05.2004; копія квитанції № 548407 від 07.02.2007; копія диплому про вищу освіту з додатками; креслення на 8 арк.; копія договору № Н8/11 від 16.11.2006; копія акту приймання-передачі від 16.11.2006; копія заявки на доставку від 21.10.2006; виписки з ЄДР по ТОВ «Солайр» станом на 14.07.2021; копія адвокатського запиту від 15.07.2021; квитанція про сплату судового збору на суму 11 350,00 грн; докази направлення зустрічного позову учасникам справи.

26.01.2022 від представника відповідача надійшло уточнене клопотання про призначення повторної оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи та товарознавчої і економічної експертизи.

26.01.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів та виклик свідків, а саме відповідь ТОВ «Промтоварний ринок» № 1410 від 27.11.2021 на адвокатський запит.

26.01.2022 від представника відповідача надійшли заперечення до клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи, у якій просить доручити проведення експертизи експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

11.07.2022 від представника відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про застосування позовної давності, оскільки чотири 20-ти футових контейнери були придбані у 1996 році. 11.12.2017 представницею відповідачки було заявлено клопотання про витребування від ТОВ «Промтоварний ринок» договорів оренди торгових об`єктів. Тобто вже 11.12.2017 позивачка за зустрічним позовом вважала, що її права щодо спірних контейнерів були порушені. Тоді як, згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення свого права власності.

12.07.2022 від представника позивача за первісним позовом надійшли заперечення на клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи та товарознавчої і економічної експертизи, оскільки з врахуванням навантаження доручення проведення експертизи експертам Одеського НДІ судових експертиз не є доцільним, оскільки це призведе до значного затягування розгляду справи.

Ухвалою від 11.08.2022 судом частково задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про витребування доказів, витребувано в Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо ТОВ «СОЛАЙР» (Код ).

Ухвалою від 11.08.2022 судом задоволено заяву представника ОСОБА_2 про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_9 .

Ухвалою від 11.08.2022 судом частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертам поставлені питання:

1) «Наскільки змінилась ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , визначена на момент введення цього реконструйованого об`єкта в експлуатацію згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 07 лютого 2007 року, у порівнянні з ринковою вартістю 33/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», визначеною станом на момент їх набуття у власність ОСОБА_2 03 березня 2003 року?»;

2) «Які саме елементи несучих і огороджувальних конструкцій зі складу належних ОСОБА_2 33/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» було збережено та використано під час їх реконструкції у житловий двоповерховий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ?»;

3) «Яку частку у остаточній вартості житлового двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , станом на момент введення цього реконструйованого об`єкта в експлуатацію 07 лютого 2007 року мають збережені та використані під час реконструкції елементи несучих і огороджувальних конструкцій 33/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», що раніше належали ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 03 березня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міською нотаріального округу Іллічовою Н.А. та зареєстрованого у реєстрі за № 2307?».

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

09.09.2022 на виконання ухвали суду від 11.08.2022 від Юридичного департаменту ОМР надійшов супровідний лист з належним чином завіреними копіями документів реєстраційної справи № 74 щодо юридичної особи ТОВ «СОЛАЙР» на 156 арк.

06.10.2022 від директора ОНДІСЕ надійшло клопотання про погодження строків виконання експертизи та надання додаткових матеріалів.

31.10.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

22.12.2022 від представника відповідача надійшла заява на виконання клопотання експерта, у якому просить поставити експерту питання: «Який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт) фактично виконаний на об`єкті за адресою: АДРЕСА_4 ?».

29.03.2023 від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

29.03.2023 від представника позивача на виконання клопотання експерта надійшла заява про викладення питань у наступній редакції:

1. Який перелік та об?єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) об?єкта?

2. Який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) фактично виконаний на об`єкті?

3. Яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) об?єкта станом на 07.02.2007 року?

4. Яка ринкова вартість об?єкта станом на 03.03.2003 року?

5. Чи були збережені та використані елементи несучих і огороджувальних конструкцій зі складу належних ОСОБА_2 33/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» під час їх реконструкції (нового будівництва, капітального ремонту)? Які саме?

6. Яка ринкова вартість об?єкта станом на 07.02.2007 року?

29.03.2023 ухвалою суду заяви представника позивача та представника відповідача задоволено. Уточнено перелік питань, поставлених експерту ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2022 наступним чином:

1) «Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) об`єкта?»;

2) «Який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, тощо) фактично виконаний на об`єкті?»;

3) «Яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) об`єкта станом на 07.02.2007?»;

4) «Яка ринкова вартість об`єкта станом на 03.03.2003?»;

5) «Чи були збережені та використані елементи несучих і огороджувальних конструкцій зі складу належних ОСОБА_2 33/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» під час їх реконструкції (нового будівництва, капітального ремонту)? Які саме?»;

6) «Яка ринкова вартість об`єкта станом на 07.02.2007?».

01.06.2023 від директора ОНДІСЕ надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, рахунок № 22-4899(54) від 03.05.2023 та матеріали цивільної справи у 6 томах.

21.06.2023 від позивача надійшли пояснення на клопотання експерта та додатково надані матеріали на 36 арк.

28.07.2023 від позивача надійшли пояснення на клопотання експерта.

01.12.2023 від директора ОНДІСЕ надійшов висновок експерта № 22-4899 на 28 арк, акт-здачі приймання висновку експерта; матеріали цивільної справи у 6 томах та оригінал пояснень.

27.12.2023 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

26.03.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення повторної судової комплексної оціночно-будівельної експертизи, оскільки експерт не був всередині досліджуваного об`єкту та не міг знати про встановлені в будинку оздоблення.

03.04.2024 від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення повторної судової комплексної оціночно-будівельної експертизи, у яких зазначає, що клопотання представника відповідача про призначення повторної експертизи не містить посилань на те, що висновок є необґрунтованим. Крім того, зазначає про відсутність будь-яких підстав, передбачених ст. 113 ЦПК України для призначення повторної експертизи.

04.04.2024 від представника відповідача надійшло уточнене клопотання про призначення повторної судової комплексноїоціночно-будівельної експертизи.

17.05.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи.

16.07.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

07.08.2024 від представника відповідача надійшла узагальнена правова позиція у справі ОСОБА_2

19.11.2024 від представника відповідача надійшла заява про згоду ОСОБА_2 на грошову компенсацію, а саме на виплату ОСОБА_1 різниці у вартості поділеного майна, якщо вартість майна, що буде визнаватися його власністю перевищуватиме вартість майна, що буде визнаватися вартістю ОСОБА_2

17.12.2024 від представника відповідача надійшла заява про приєднання доказів, а саме пояснення опитуваної адвокатом особи за її згодою від 15.12.2024 свідка ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, заслухавши доводи і заперечення сторін, суд виходить з наступного.

04.12.1982 між сторонами було зареєстрований шлюб, актовий запис № 2675, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим повторно відділом РАГС виконкому Одеської міської ради 23.12.1996.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2019 у справі № 522/11875/18 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.12.1982 у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради (актовий запис № 2675) розірвано.

Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.

Об`єктами поділу майна подружжя в межах первісного та зустрічного позовів є:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 153,4 кв.м, житловою площею 87,6 кв.м, що була придбана у спільну власність сторін на підставі договору № 42 про інвестування грошових коштів від 06.04.1997, який був укладений з Спільною виробничо-будівельною компанією Білдінг ЛТД. Право власності на це нерухоме майно зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 10.06.1998, виданого Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради. За договором дарування від 01.12.2001, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. та зареєстрований у реєстрі за № 12458, 1/4 частина квартири була подарована у рівних частинах дітям сторін ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

2) паркувальне місце АДРЕСА_2 , площею 22,9 кв.м, яке було придбано у спільну власність сторін на підставі договору № 42 про інвестування грошових коштів від 06.04.1997, що був укладений з Спільною виробничо-будівельною компанією Білдінг ЛТД, та право власності на нього зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на паркувальне місце № 642-Р/77 від 10.06.1998, виданого Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради;

3) паркувальне місце № 12 у будинку АДРЕСА_12 , площею 24,4 кв.м, яке було придбано у спільну власність сторін на підставі договору № 42 про інвестування грошових коштів від 06.04.1997, що був укладений з Спільною виробничо-будівельною компанією Білдінг ЛТД, та право власності на нього зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на паркувальне місце № 642-Р/76 від 10.06.1998, виданого Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради;

4) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , що складається з житлового будинку літ.А1, загальною площею 180,5 кв.м, житловою площею 76,7 кв.м, та розташований на земельній ділянці площею 309 кв.м, право власності на який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 08.05.2007 замість договору дарування від 03.03.2003, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. та зареєстрованого у реєстрі за № 2307. 07.02.2007 Державною приймальною комісією видано акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Реконструкція дачного будинку під житловий 2-х поверховий будинок», зареєстрований Інспекцією Держархбудконтролю та затверджений розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.02.2007 № 243;

5) земельна ділянка площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 . Ця земельна ділянка за цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва придбана за договором купівлі-продажу від 03.03.2003, укладеним між ОСОБА_12 (продавець) та відповідачкою ОСОБА_2 (покупець), який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. та зареєстрований у реєстрі за № 2308. Рішенням Одеської міської ради від 11.10.2004 № 3226-IV було змінено цільове призначення земельної ділянки з для індивідуального дачного будівництва на для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель (землі житлової та громадської забудови). 24.11.2004 Одеською міською радою видано державний акт на земельну ділянку серія ОД № 042738, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 16;

6) квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 97,4 кв.м, житловою площею 67,9 кв.м, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрований у реєстрі за № Д-6381;

7) квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 38,2 кв.м, житловою площею 24,4 кв.м, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрований у реєстрі за № Д-6390;

8) квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 36,1 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2006, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алексєєвою О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2193;

9) квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 170,3 кв.м, житловою площею 96,4 кв.м, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 12886;

10) квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 58,3 кв.м, жилою площею 23,0 кв.м, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрований у реєстрі за № Д-6399;

11) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 , загальною площею 332,7 кв.м, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. та зареєстрований у реєстрі за № У-883;

12) земельна ділянка площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0126, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 відповідно до державного акту на земельну ділянку серія ЯД № 952836 від 31.03.2008, виданого відділом земельних ресурсів у місті Білгород-Дністровський Одеської області на підставі договору купівлі продажу від 28.12.2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.08.506.00109. Зазначений договір купівлі-продажу від 28.12.2007 щодо земельної ділянки площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. та зареєстрований у реєстрі за № 19657;

13) земельна ділянка площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер :02:001:0107, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 відповідно до державного акту на земельну ділянку серія ЯД № 952836 від 31.03.2008, виданого відділом земельних ресурсів у місті Білгород-Дністровський Одеської області на підставі договору купівлі продажу від 13.03.2008 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.506.00279. Зазначений договір купівлі-продажу від 13.03.2008 щодо земельної ділянки площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 568;

14) чотири 20-ти футові торгівельні контейнери, встановлені на торгівельному місці № 2146 на території КП № 2 ТК № 1, № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2. Відповідно до листа ТОВ «Промтоварний ринок» від 04.08.2021 № 867 ОСОБА_1 знаходиться в договірних відносинах з ТОВ «Промринок» з приводу надання йому торгівельних місць № 2146 на території КП № 2 ТК № 1, № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2 та № 2720 на території СТРП № 2 ТК № 2 та є первинним власником двох 20-ти футових контейнерів, встановлених на торгівельному місці № 2146 на території КП № 2 TK № 1 та двох 20-ти футових контейнерів, встановлених на торгівельному місці № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2. Зазначені торгівельні місця були надані йому з 04.05.2000;

15) 31 000,00 грн внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «Солайр». ТОВ «Солайр», зареєстрованого 09.08.2005.

Сторони не заперечують щодо необхідності поділу вищенаведених об`єктів спільної сумісної власності подружжя, окрім житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , одноособовим власником якого себе вважає ОСОБА_2 , та чотирьох 20-ти футових торгівельних контейнерів, встановлених на торгівельному місці № 2146 на території КП № 2 ТК № 1, № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2, які за твердженням ОСОБА_1 , він використовує у своїй підпиємницькій діяльності, а тому вони не підлягають поділу. Водночас представник ОСОБА_1 просить суд застосувати строк позовної давності до вимог про поділ торгівельних контейнерів, оскільки останні були придбані ще у 1996 році і представником ОСОБА_2 ще 07.12.2017 під час розгляду даної справи, заявлялось клопотання про витребування від ТОВ «Промтоварний ринок» договорів оренди торгових об`єктів, укладених з ОСОБА_13 в якості доказів отримання прибутку та його поділу між сторонами.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Скасовуючи ухвалені у даній справі судові рішення та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, суд касаційної інстанції у своїй постанові від 02.06.2021 зазначив наступне:

«За встановленими у справі обставинами, на підставі договору дарування 03.03.2003 ОСОБА_2 прийняла у дар 33/1000 частини Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», розташованого на земельній ділянці площею 309 кв.м.

Рішенням Одеської міської ради від 11.10.2004 № 3226-VI змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,0309 га, яка перебуває у власності ОСОБА_2 , для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (землі житлової і громадської забудови).

Отже, спірні об`єкти, які набуто відповідачем за час шлюбу, набуто нею у особисту приватну власність відповідно до частини першої статті 24 КЗпШС України.

14.02.2007 Державною приймальною комісією прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт, а саме: реконструкція дачного будинку під житловий двоповерховий будинок.

Суди першої та апеляційної інстанцій, визнаючи спільною сумісною власністю 33/1000 частини Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», виходили з того, що цей дачний будинок, який належав відповідачу на підставі договору дарування та було її особистою приватною власністю, під час шлюбу змінило цільове призначення та стало новоствореним майном, тому цей об`єкт нерухомого майна також підлягає поділу, як спільна сумісна власність подружжя.

Проте такі висновки є передчасними, оскільки позивач, відповідно до вимог статті 62 СК України, повинен був довести виникнення права спільної сумісної власності подружжя на зазначений об`єкт нерухомого майна з підстав, передбачених законом, а саме, що внаслідок реконструкції вартість отриманого ОСОБА_2 у дар дачного будинку істотно збільшилась, і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність, адже сам по собі факт перебування позивача у шлюбі з відповідачкою на момент здійснення реконструкції спірного об`єкта нерухомого майна не є підставою для визнання зазначеного майна спільним сумісним майном подружжя.

Верховний Суд зазначив, що висновки судів про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , розташований на земельній ділянці площею 0,0309 га є новоствореним майном, передчасні, оскільки, сторони не заперечували, що цей будинок введено в експлуатацію після реконструкції дачного будинку, подарованого відповідачу.

Реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин.

Новостворене майно це об`єкт, створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто не є новоствореним об`єктом нерухомого майна вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами (див. постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 30 травня 2018 року у справі № 5013/462/12)».

Відповідно до частини 5 статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Судом встановлено, що 03.03.2003 на підставі договору дарування ОСОБА_2 прийняла у дар 33/1000 частини Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» (дачний будинок), розташованого на земельній ділянці площею 309 кв.м за адресою: АДРЕСА_11 .

03.03.2003 між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Одеської міської ради від 11.10.2004 № 3226-VI змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,0309 га, яка перебуває у власності ОСОБА_2 , для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (землі житлової і громадської забудови).

Відповідно до статті 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції, що діяла на момент укладення договору 03.03.2003) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 57 чинного на сьогодні Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Отже, 33/1000 частини Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» (дачний будинок) набуто ОСОБА_2 у особисту приватну власність.

29.09.2003 Санітарно-епідеміологічною станцією м. Одеси видано висновок № 829-2437 на проект будівництва «Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_11 ».

01.10.2010 Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано дозвіл на розробку проекту на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_11 .

01.10.2003 Управлінням пожежної безпеки та АРР МНС України в Одеській області видано висновок експертизи щодо правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів у проекті реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_11 .

ПП «Студіо-С» був розроблений робочий проект реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_11 .

02.12.2003 Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження № 3109 «Про надання дозволу на реконструкцію дачного будинку по АДРЕСА_11 ».

13.05.2004 Управлінням архітектури та містобудування Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю м. Одеси видано дозвіл № 264/04 на виконання будівельних робіт з реконструкції дачного будинку по АДРЕСА_11 .

07.02.2007 Державною приймальною комісією видано акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Реконструкція дачного будинку під житловий 2-х поверховий будинок», зареєстрований Інспекцією Держархбудконтролю та затверджений розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.02.2007 № 243.

У висновку експерта судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 16.11.2023 № 22-4899, складеному Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, зроблено наступні висновки:

«1. Визначити перелік та об`єм фактично виконаних робіт, які були виконані при будівництві (реконструкції) досліджуваного двоповерхового житлового будинку з підвалом, виходячи з наданого на дослідження об`єму матеріалів цивільної справи не надається можливим.

2. В результаті вивчення наданого робочого проекту ПП «Студіо-С» по АДРЕСА_4 та даних інвентаризації 33/1000 частини ДБК «Зелений куток», виходячи з візуального огляду збудованого двоповерхового житлового будинку з підвалом на місці раніше існуючої одноповерхової будівлі дачі, прийнятих конструктивно-планувальних рішень згідно проектної документації, розташування нових огороджувальних конструкцій в плані по відношенню до первинного планування об`єкта до реконструкції, включаючи влаштування підвалу з залізобетонним перекриттям, об`єкт дослідження відноситься до нового будівництва.

3. Визначити вартість фактично виконаних будівельних робіт станом на 07 лютого 2007 року, які були виконані при будівництві (реконструкції) досліджуваного двоповерхового житлового будинку з підвалом, виходячи з наданого на дослідження об`єму матеріалів цивільного справи не надається можливим.

4. Ринкова вартість 33/1000 частини дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» загальною площею 43,6 кв.м по АДРЕСА_11 , без врахування земельної складової, станом на 03 березня 2003 року складала: 56 889 грн.

5. В результаті вивчення наданого робочого проекту ПП «Студіо-С» по АДРЕСА_4 , проведення аналізу прийнятих та фактично виконаних конструктивних рішень при будівництві двоповерхового житлового будинку з підвалом та зіставлення отриманих даних з даними інвентаризації 33/1000 частини ДБК «Зелений куток», а саме дачі літ. «А» загальною площею 47,8 кв.м, при будівництві двоповерхового житлового будинку з підвалом по АДРЕСА_4 жодні з конструктивних елементів несучих і огороджувальних конструкцій зі складу належних ОСОБА_2 33/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» не могли бути повторно використані (збережені).

6. Ринкова вартість житлового будинку загальною площею 180,5 кв.м по АДРЕСА_4 , без врахування земельної складової, станом на 07.02.2007 складала: 727 487 грн».

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначив, що він є прорабом та займався реконструкцією будинку під АДРЕСА_4 . Виконані у будинку роботи є реконструкцією та відповідають дозвільним і проектним документам. Роботи оплачувала ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на об`єкті він ніколи не бачив. Зазначив, що гроші за виконані роботи та на купівлю матеріалів йому давала ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що здалеку бачив ОСОБА_9 на об`єкті, проте ніколи з ним не спілкувався щодо виконуваних ним робіт в зазначеному будинку, оскільки у нього не було питань щодо якості його робіт. Також ОСОБА_1 підтвердив, що розрахунки з ОСОБА_9 проводились ОСОБА_2 , оскільки він був постійно зайнятий на роботі.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Суд зауважує, що доводи експерта щодо того, як відбувалося будівництво, та що було до реконструкції ґрунтуються виключно на письмових поясненнях позивача, про що прямо зазначено у вступній частині висновку експерта: «у якості вихідних даних використовувалась інформація з представлених на дослідження матеріалів цивільної справи, пояснень позивача наданих у письмовій формі та з нормативних документів». Посилання на письмові пояснення позивача та їх цитування містяться на арк. 27, арк. 28 висновку експерта.

Водночас, згідно абзацу 2 пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої 08.10.1988 наказом МЮУ №53/5, експерт має право, відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

При цьому, у висновку експерта зазначено, що «визначити перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт, які були виконання при будівництві (реконструкції) досліджуваного двоповерхового житлового будинку з підвалом, виходячи з наданого на дослідження об`єму матеріалів цивільної справи не вдається можливим».

Однак, на порушення вищевказаної Інструкції, за відсутності в матеріалах справи необхідного обсягу технічної документації експерт не звернувся до суду із повторним клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи згідно вимог чинного законодавства та, на переконання суду, надав свої висновки без вивчення необхідного об`єму матеріалів та дозвільних документів.

Зазначене дає підстави вважати, що експертизу проведено опосередковано, без достатнього мотивуванням експертом власного висновку, а тому суд критично ставиться до висновку експерта судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 16.11.2023 № 22-4899, складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

У свою чергу, суд враховує, що відповідно до пункту 301 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 29.12.2006, чинній на момент прийняття спірного об`єкта в експлуатацію) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється приймальними комісіями. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

На момент прийняття в експлуатацію спірного об`єкта діяв Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243 в редакції від 31 січня 2007 року (далі Порядок № 1243).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 Порядку № 1243 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об`єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об`єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1243 для пред`явлення закінченого будівництвом об`єкта державній приймальній комісії відповідно до пункту 3 Порядку замовником будівництва об`єкта (далі замовник) утворюється робоча комісія.

Пунктом 6 Порядку № 1243 передбачено, що до складу робочої комісії включаються представники генерального підрядника, субпідрядної організації, генерального проектувальника (автор проекту), експлуатаційної організації, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду, державного пожежного нагляду, промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, державного енергетичного нагляду, охорони навколишнього природного середовища, державної інспекції з енергозбереження та інших органів, що здійснюють державний нагляд відповідно до призначення об`єкта.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1243 робоча комісія повинна перевірити відповідність:

- архітектурних і конструктивних рішень закінченого будівництвом об`єкта затвердженому проекту, санітарним, протипожежним, радіаційним та екологічним вимогам і нормам, а також вимогам з охорони праці, промислової безпеки, нормативам щодо технічного стану електричних, теплових та тепловикористовувальних установок і мереж та енергозбереження; виконаних будівельно-монтажних робіт вимогам нормативної документації;

- результатів проведених індивідуальних і комплексних випробувань устатковання нормативним показникам;

- виробничої документації нормативним вимогам.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 1243 на підставі проведеної перевірки робоча комісія визначає готовність закінченого будівництвом об`єкта до пред`явлення державній приймальній комісії.

Пунктом 27 Порядку № 1243 визначено, що за результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, форма якого затверджується Держбудом.

Таким чином, актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.02.2007 Державна приймальна комісія підтвердила, що мала місце саме реконструкція дачного будинку та таке будівництво відповідає нормативним вимогам. Наведений акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.02.2007 є чинним, ніким не оскаржувався та є належним доказом для визначення виду проведений у будинку робіт. Жодних спростувань того, що всі дозвільні документи щодо будівництва будинку оформлювалися як реконструкція ОСОБА_1 суду не надав.

Також позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що істотне збільшення вартості спірного будинку відбулось внаслідок його праці та вкладення ним коштів.

Статтею 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин.

Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті.

Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.

У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених затрат з боку іншого подружжя - не власника, однак не визнає такі затрати істотними, то цей з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.

Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

В іншому випадку, у разі збільшення вартості майна внаслідок тенденції загального удорожчання об`єктів нерухомості, інфляційних та інших об`єктивних процесів, не пов`язаних з внесками подружжя чи одного з них, визнання особистого майна одного з подружжя спільною сумісною власністю подружжя буде нести, як наслідок, непропорційне втручання у власність майна одного з подружжя, який набув таку власність до шлюбу.

При посиланні на вимоги статті 62 СК України як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, позивач має довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20).

Із системного аналізу норм статей 57, 60, 63, 66-68, 70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю незалежно від участі кожного з подружжя у її виникненні, і право визначати порядок здійснення права спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя при поділі майна є рівними.

Ці вимоги застосовуються і у разі, якщо особиста приватна власність одного з подружжя зазнала перетворень і збільшилась у вартості, однак таке збільшення не було істотним, то інший з подружжя, не власник, має право на 1/2 частину збільшення вартості такого майна, якщо воно пов`язане з вкладенням у об`єкт особистої приватної власності спільних коштів подружжя за час шлюбу.

Надавши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності суд приходить до висновку, що мала місце саме реконструкція отриманого ОСОБА_2 в дар дачного будинку, натомість ОСОБА_1 не надано жодних доказів істотності збільшення вартості будинку внаслідок його праці та/чи вкладення ним коштів, в зв`язку з чим житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 є особистою приватною власністю ОСОБА_2 та не підлягає поділу між колишнім подружжям.

Подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 686/8610/17, де суд касаційної інстанції вказав про те, що сам по собі факт перебування сторін у шлюбі на момент здійснення реконструкції спірного об`єкта нерухомого майна не є підставою для визнання зазначеного майна спільним сумісним майном подружжя.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Щодо необхідності поділу чотирьох 20-ти футові торгівельних контейнерів, встановлених на торгівельному місці № 2146 на території КП № 2 ТК № 1, № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2, з приводу чого між сторонами також наявний спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа ТОВ «Промтоварний ринок» від 04.08.2021 № 867 ОСОБА_1 знаходиться в договірних відносинах з ТОВ «Промринок» з приводу надання йому торгівельних місць № 2146 на території КП № 2 ТК № 1, № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2 та № 2720 на території СТРП № 2 ТК № 2 та є первинним власником двох 20-ти футових контейнерів, встановлених на торгівельному місці № 2146 на території КП № 2 TK № 1 та двох 20-ти футових контейнерів, встановлених на торгівельному місці № 1988 на території ПРМЗ ТК № 2. Зазначені торгівельні місця були надані йому з 04.05.2000 та використовуються ОСОБА_1 у своїй підприємницькій діяльності, що не заперечується сторонами.

Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України.

Згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичною особою-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 у справі № 6-1752цс15 та у постанові КЦС ВС від 02.09.2020 у справі № 318/1863/17.

Разом з тим, представник позивача у заяві від 11.07.2022 просив застосувати строк позовної давності до вимог про поділ чотирьох 20-ти футових торгівельних контейнерів, оскільки останні були придбані ще у 1996 році і представником ОСОБА_2 ще 07.12.2017 під час розгляду даної справи, заявлялось клопотання про витребування від ТОВ «Промтоварний ринок» договорів оренди торгових об`єктів, укладених з ОСОБА_13 в якості доказів отримання прибутку та його поділу між сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

У своїх постановах від 21 грудня 2021 року у справі № 758/5454/18, від 12 травня 2022 року у справі № 126/1737/20, від 28 червня 2022 року у справі № 331/3589/20, від 15 травня 2023 року у справі № 200/26797/15-ц, від 16 жовтня 2023 року у справі № 759/12245/20, від 18 липня 2024 року у справі № 543/307/23 Верховний Суд зазначив про те, що, вирішуючи питання перебігу позовної давності, суди мають врахувати, що при визначені початку перебігу позовної давності слід виходити не з часу, коли сторони розірвали шлюб, а з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права, оскільки сам по собі факт припинення шлюбу не свідчить про порушення права власності одного із подружжя. Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності.

У постанові від 21 травня 2020 року у справі № 375/1429/17 Верховний Суд зазначив, що в даній категорії справ, при встановленні наявності підстав для задоволення позовних вимог, суди на підставі належних доказів, мають встановити, коли саме стали відомі або могли бути відомі позивачу заперечення його права як одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, що може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності.

Тобто, початком перебігу позовної давності щодо вимог про поділ майна подружжя є не факт розірвання шлюбу, а момент, коли особа дізналася про порушення свого майнового права, яке, за висновками Верховного Суду, проявляється в певного роду запереченнях одним з подружжя наявності у іншого з подружжя відповідного права спільної сумісної власності на якийсь об`єкт.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16 вказано, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

У даному випадку ОСОБА_2 дізналася про порушення свого майнового права після отримання копії позовної заяви від 15.11.2017 у даній справі, оскільки ОСОБА_1 не включив чотири 20-ти футові торгівельні контейнери до переліку спільного майна подружжя, що підлягає поділу, проте зазначила про порушення її права на вказане майно лише 17.11.2021 у зустрічній позовній заяві, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку для звернення до суду з даними вимогами, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні зазначених вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 .

Щодо іншого нерухомого майна, сторони дійшли згоди про необхідність його поділу між ними, проте існують розбіжності щодо варіантів його виділення кожному із них.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України).

КЦС ВС у постанові від 14.02.2024 у справі 752/18272/18 зазначив, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. Таким чином, обрання судом при вирішенні спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просив позивач, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог, оскільки позовна вимога - це поділ майна подружжя і вона є незмінною при будь-якому варіанті його поділу.

Щодо вимог про поділ земельної ділянки площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :54:005:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, суд зауважує, що перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю або споруду урегульовано статтями 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України.

Так, відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частинами першою, другою та четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином, положення частини другої статті 120 ЗК України та частини першої статті 377 ЦК України закріплюють принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписами зазначених норм, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

Тобто, перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

У пункті 38 постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) викладено висновок, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди superficies solo cedit (збудоване приростає до землі) має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Враховуючи те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 309 кв.м. є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , суд виходячи з засад розумності та нерозривності нерухомого майна з земельною ділянкою на якій це майно розташоване, дійшов висновку про доцільність її залишення за ОСОБА_2 .

Згідно з висновком судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 04.06.2018 № 576 вартість окремих об`єктів спірного нерухомого майна сторін складає:

1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 4 472 000,00 грн;

2) паркувальне місце АДРЕСА_2 540 000,00 грн;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 575 000,00 грн;

4) земельна ділянка площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 2 676 000,00 грн;

5) квартира АДРЕСА_5 1 474 000,00 грн;

6) квартира АДРЕСА_6 642 000,00 грн;

7) квартира АДРЕСА_7 607 000,00 грн;

8) квартира АДРЕСА_8 2 876 000,00 грн;

9) квартира АДРЕСА_9 980 000,00 грн;

10) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 2 407 000,00 грн;

11) земельна ділянка площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області 1 310 000,00 грн;

12) земельна ділянка площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області 1 560 000,00 грн.

Загальна вартість вищенаведеного майна, що підлягає поділу між сторонами складає 20 119 000,00 грн.

Право власності на всі ці об`єкти зареєстровано за відповідачкою, але таке спірне нерухоме майно було набуто сторонами за час шлюбу, а тому в силу статті 60 СК України воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності та у результаті поділу цього спільного майна частки сторін мають бути визнані рівними, оскільки будь-які домовленості щодо зазначеного майна між сторонами відсутні, шлюбний договір сторони також не укладали, доказів придбання будь-якого переліченого майна за особисті кошти одним із подружжя суду не надано.

З урахуванням висновків судової експертизи вартість частки кожної з сторін у спірному майні складає по 10 059 500,00 грн.

При визначенні варіанту поділу спірного майна сторін суд враховує, що за твердженням позивача відповідачка постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а тому частки від даної квартири суд вважає за доцільне виділити у власність ОСОБА_2 .

З урахуванням принципу справедливості кожному з подружжя у власність має бути виділено одне паркомісце. Суд вважає за доцільне ОСОБА_2 виділити паркомісце під АДРЕСА_13 , а ОСОБА_1 паркомісце під АДРЕСА_2 .

Крім цього, кожній зі сторін має бути виділено у власність одну з двох спірних земельних ділянок у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Перелік квартир у будинку АДРЕСА_10 , які виділяються у власність кожній зі сторін, визначається судом виходячи з їх ринкової вартості таким чином, щоб розмір компенсації за зменшення вартості частки у спільному майні сторін був мінімальним. При цьому, суд враховує, що квартира АДРЕСА_14 та квартира АДРЕСА_9 фактично складають одну квартиру, а тому право власності на них має бути визнано за одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених міркувань, керуючись вимогами розумності та справедливості, з метою остаточного вирішення цього спору по суті суд вважає за необхідне здійснити поділ майна подружжя наступним чином.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно загальною вартістю 10 229 000,00 грн, а саме на:

1) земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області 1 310 000,00 грн;

2) квартиру АДРЕСА_5 1 474 000,00 грн;

3) квартиру АДРЕСА_6 642 000,00 грн;

4) квартиру АДРЕСА_8 2 876 000,00 грн;

5) квартиру АДРЕСА_9 980 000,00 грн;

6) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 2 407 000,00 грн;

7) паркувальне місце АДРЕСА_2 540 000,00 грн.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно загальною вартістю загальною вартістю 9 890 000,00 грн, а саме на:

1) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 2 676 000,00 грн;

2) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 4 472 000,00 грн;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 575 000,00 грн;

4) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області 1 560 000,00 грн;

5) квартиру АДРЕСА_7 607 000,00 грн.

Оскільки вартість нерухомого майна, що виділяється у власність ОСОБА_1 , на 339 000,00 грн перевищує вартість майна, що виділяється у власність ОСОБА_2 , розмір компенсації ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 складає 339 000,00 грн. Згоду на компенсацію вартості різниці в майні під час розгляду справи було надано обома сторонами.

КЦС ВС у постанові від 11.12.2019 у справі № 638/19826/15-ц вказав, якщо один із подружжя, будучи учасником господарського товариства, вносить до статутного капіталу майно, яке є спільною власністю подружжя, то в іншого з подружжя виникає право вимоги виплати компенсації від вартості внеску.

Згідно Статуту ТОВ «Солайр» (), учасником якого є ОСОБА_1 , статутний капітал товариства становить 31 000,00 грн, отже компенсація ОСОБА_2 від вартості внеску складає 15 500,00 грн, що не заперечувалось ОСОБА_1 .

Суд вважає, що такий варіант розподілу спільного майна в натурі відповідає вимогам розумності та справедливості, гарантує остаточне вирішення цього спору по суті та забезпечує у подальшому кожній із сторін об`єктивну можливість безперешкодно користуватися виділеним їй у власність майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за первісним позовом був сплачений судовий збір у сумі 8 000,00 грн відповідно до платіжного доручення № 0.0.892490075.1 від 14.11.2017. Оскільки позов задоволено частково на 15,33 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 226,40 грн.

Також 18 400,00 грн відповідно до рахунку ТОВ ОФ «Інюг-експертиза» № 000033 від 16.03.2018 позивачем було сплачено за проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 23.02.2018, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 15,33 % з відповідачки підлягає стягненню 2 820,72 грн витрат на проведення експертизи.

Відповідно до акту № 22-4899 здачі приймання висновку експерта № 22-4899 позивачем було сплачено 25 809,84 грн за проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 15,33 % з відповідачки підлягає стягненню 3 956,65 грн витрат на проведення експертизи.

Загальний розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_14 відповідачкою становить 8 003,77 грн.

ОСОБА_2 при подачі зустрічної позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 11 350,00 грн відповідно до квитанції про сплату судового збору № 88389 від 19.07.2021, та враховуючи часткове задоволення зустрічних позовних вимог на 0,41 % з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 46,53 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на:

1)3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

2)паркувальне місце АДРЕСА_2 ;

3)паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4)земельну ділянку площею 0,0309 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

5)квартиру АДРЕСА_5 ;

6)квартиру АДРЕСА_6 ;

7)квартиру АДРЕСА_7 ;

8)квартиру АДРЕСА_8 ;

9)квартиру АДРЕСА_9 ;

10)нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

11)земельну ділянку площею 0,0413 га під № 28 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер: :02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;

12)земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер: :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_15 ) на:

1) земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер: :02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;

2) квартиру АДРЕСА_5 ;

3) квартиру АДРЕСА_6 ;

4) квартиру АДРЕСА_8 ;

5) квартиру АДРЕСА_9 ;

6) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;

7) паркувальне місце АДРЕСА_2 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_15 ) на:

1) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

2) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;

3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;

4) земельну ділянку площею 0,0492 га під № 9 у дачному кооперативі «Комунстрой-1» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер: :02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;

5) квартиру АДРЕСА_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_15 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_15 ) грошову компенсацію у сумі 339 000,00 грн.

В решті вимог позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_15 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_15 ) 8 003,77 грн судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визначення об`єкту нерухомого майна особистою приватною власністю, стягнення 1/2 вартості частки у статутному капіталі товариства, визнання спільним сумісним майном торгівельних контейнерів та їх поділ задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_15 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_15 ) 15 500,00 грн як компенсацію 1/2 частки внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Солайр» ().

В решті вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_15 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_15 ) 46,53 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення складено 29.01.2025.