Провадження № 2/357/574/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

представник позивача Томищ А.М.;

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 23 141,84 грн за період з 01.11.2020 по 01.07.2024, стягнути з відповідача в період з 01.11.2020 по 22.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 980,73 грн, 3 % річних в сумі 292,39 грн та судовий збір в розмірі 3 028 грн.

В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість за централізоване опалення. Відповідачу надіслано попередження про наявність заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

13.11.2024 ухвалою судді відмовлено у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_2 , в іншій частині позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 02.12.2024.

18.12.2024 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що оскільки укладення договору з надання послуг між сторонами не відбулось, то він не вважає себе споживачем послуг. Сторони є вільними в укладенні договору, а тому вони самі обирають контрагента. Односторонній договір не створює обов`язків для інших осіб. Вказує також, що розрахунок не є належним доказом договірних відносин та в матеріалах справи відсутні розрахунки фактично відпущеної теплової енергії. Відповідач є пенсіонером, його пенсія становить 7 400 грн., з яких 3 000 грн. він щомісяця виділяє своїй доньці на навчання. Вказує, що від заборгованості не відмовляється, а навпаки намагається сплатити наявну заборгованість. Просив витребувати в позивача докази на підтвердження договірних відносин між сторонами та ОСОБА_2 , а також розрахунок за фактично відпущену теплову енергію. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі до моменту укладення договірних відносин та зобов`язати позивача укласти з відповідачем індивідуальний договір.

19.12.2024 на адресу суду від представника позивача Томищ А.М. надійшла відповідь на відзив та заява про зменшення позовних вимог у зв`язку з частковими сплатами. В обґрунтування відзиву вказано про те, що позивач зобов`язаний забезпечити безперебійне надання споживачам послуг з постачання теплової енергії в опалювальний період. Початок та закінчення опалювального періоду здійснюється на підставі рішень БМР, виходячи з кліматичних умов. ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , власником 2/3 часток вказаної квартири є ОСОБА_2 . Між сторонами укладено та діє публічний договір приєднання. Такий договір вважається укладеним, оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Плата за послугу розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсяг спожитих комунальних послуг, що визначається відповідно до законодавства. Плата за абонентське обслуговування не може перевищувати граничний розмір, визначений КМУ. Обсяг споживання Гкал визначений згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії та розподіляється пропорційно до опалювальної площі. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Просить стягнути заборгованість в повному обсязі.

07.01.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що заборгованість виникла через непередбачені життєві обставини, в т.ч. проблеми зі здоров`ям. Відповідач по мірі можливості сплачує борг добровільно та бажає повністю його погасити. Повторно до попереднього просив відмовити в задоволенні позову, оскільки без примусу сплатить борг. Крім того, просив зобов`язати позивача укласти з відповідачем індивідуальний договір та витребувати від позивача документи, які дозволяють використовувати персональні дані ОСОБА_2

10.01.2025 від представника позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла відповідь на заперечення з додатковими обґрунтуваннями позову. Вказано, що про смерть ОСОБА_2 позивач дізнався з документів по суті, при цьому співвласник не звертався до позивача для переоформлення особового рахунку та не уклав індивідуальний договір. Відсутність такого договору саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг, що встановлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 № 712/8916/17. Просить стягнути з відповідача борг з урахуванням часткових сплат.

14.01.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування витягу зі Спадкового реєстру та спадкової справи після померлої ОСОБА_2 .

21.01.2025 відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому заявив про пропущені строки позовної давності, форс-мажорні обставини щодо агресії російської федерації проти України та заборону нарахування неустойки, інфляційних витрат та процентів річних за несвоєчасну сплату за комунальні послуги. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача Томищ А.М. позов підтримала, просила задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 всю заборгованість з урахуванням проплат відповідача. Пояснила, що відомості про ОСОБА_2 отримані позивачем з Реєстру нерухомого майна.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , вони були зареєстровані за цією адресою та він відповідає за частки у праві власності. Після смерті матері з заявою про вступ у спадщину не звертався. Вказав, що згоден з вимогами як власник, але не згоден як споживач, оскільки немає договірних відносин з позивачем. Клопотання про витребування відомостей щодо використання персональних даних ОСОБА_2 не підтримує. Також не підтримує клопотання про витребування даних про надані послуги. Пояснив, що по мірі можливості сплачує кошти. Має складні життєві обставини, є пенсіонером та має проблеми зі здоров`ям. Мати померла від коронавірусу. Заявив про порушення строку позовної давності. Також зазначив, що після червня 2024 здійснював платежі за надані позивачем послуги, сплачував таким чином, сума йшла за конкретний місяць нарахування заборгованості, а переплата за погашення попередньої заборгованості.

В судовому засіданні ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання, відмовлено позивачу у витребуванні відомостей з спадкового реєстру. Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що сторони визнали обставину про фактичний вступ у спадщину відповідача після смерті матері, а також пояснення відповідача, що наразі він не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 387067124 від 16.07.2024. Відомості про право власності внесені на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 24.03.2006.

З вказаної інформаційної довідки також вбачається, що іншим співвласником 2/3 частки вказаної квартири є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 24.03.2006 та свідоцтва про право на спадщину 3-2363 від 25.07.2018.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2024 у справі № 357/12286/24 встановлено, що ОСОБА_2 знята з реєстрації у зв`язку зі смертю та відмовлено у відкритті провадження щодо неї.

Вказаний факт також підтвердив відповідач у судовому засіданні та надав свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 29.10.2020, актовий запис № 2430, а також лікарське свідоцтво про смерть № 48 від 29.10.2020.

Згідно з відповіддю з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 3454 від 29.10.2024, ОСОБА_1 зареєстрований за вищевказаною адресою з 24.04.1996.

Згідно з розрахунковим листом абонента та розрахункової відомості за особовим рахунком № НОМЕР_4 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 , за даною адресою рахується заборгованість:

21 602,79 грн - борг за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2020 по 01.01.2025;

980,73 грн - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.11.2020 по 22.02.2022;

292,39 грн - три відсотки річних в період з 01.11.2020 по 22.02.2022.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірник договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір] та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку], колективний споживач).

Відповідно до пункту 5 ст. 13 цього Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії], з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб- сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб- сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Така правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 № 712/8916/17 (14-448цс19).

Отже між сторонами є фактичні договірні відносини, згідно з якими позивач надавав відповідачу послуги із централізованого опалення та абонентського обслуговування, що не заперечується відповідачем, при цьому відсутність укладеного письмового договору не звільняє останнього від обов`язку здійснювати своєчасну оплату наданих послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.

За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

В даному випадку факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги встановлений та підтверджується матеріалами справи. За період, заявлений у позові, наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 21 602,79 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаної норми позивачем на суму боргу в період з 01.11.2020 по 22.02.2022 нараховано інфляційні втрати в розмірі 980,73 грн та 3 % річних в розмірі 292,39 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, заявив про застосування строку позовної давності по даній справі.

Так, позовна давність згідно ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, стягнення 3% річних та інфляційних витрат обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову, тому ч. 2 ст. 258 ЦК України в даному випадку застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Разом з тим, за правилом ч. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 на всій території України встановлений карантин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", вказаний карантин скасовано з 24:00 год. 30.06.2023.

Оскільки карантин тривав в Україні з 12.03.2020 по 30.06.2023, тож строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

З огляду на вказане, позов заявлено в межах строку позовної давності.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В межах розгляду даної справи судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність форс-мажорних обставин, які звільняють відповідача від заявлених до стягнення позивачем сум заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення, отже позов підлягає задоволенню.

Також слід роз`яснити відповідачу, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості не позбавляє останнього права звернутись до позивача з пропозицією про реструктуризацію заборгованості за надані послуги.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 21 602,79 грн., інфляційні втрати в розмірі 980,73 грн., три відсотки річних в розмірі 292,39 грн. та судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Позивач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», адреса: вул. Мережна, 3, м. Біла Церква, Київська область, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 31.01.2025.

Суддя А. Ю. Цуранов