Номер провадження: 22-ц/813/1743/25
Справа № 521/9049/24
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 ,

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2024 року,

за заявою ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя та встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення режиму окремого проживання подружжя та встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , в обґрунтування якої зазначила, що 21 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. У лютому 2024 року ОСОБА_2 вимагав, щоб ОСОБА_1 та троє їх спільних малолітніх дітей переїхали на постійне місце проживання до Росії та отримати російське громадянство, відмовившись від громадянства України. ОСОБА_1 категорично відмовилася, після чого ОСОБА_2 покинув дружину та дітей, перестав спілкуватися з нею та дітьми, перестав передавати гроші та будь-яким способом приймати участь в житті та розвитку дітей. Зазначила, що фактично ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом не проживають, спільне господарство не ведуть, починаючи з лютого 2024 року. Посилається, що 02.04.2024 року ОСОБА_2 подав в Росії позов про поділ майна та розірвання шлюбу. ОСОБА_1 вважає за неможливе подальше спільне проживання з ОСОБА_2 .

Крім того, 03 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Республіці Естонія уклали між собою майновий договір № 1533, засвідчений Талліннським нотаріусом Ліа Мартенс, предметом якого згідно п. 1.1. є ТОВ «Хітінг Системс», зареєстроване реєстровим відділом Тартуського повітового суду, реєстраційний код 12956749, місцезнаходження Ляанемере тее 39-38, м. Таллінн, Республіка Естонія.

Право особистої приватної власності ОСОБА_1 на ТОВ «Хітінг Системс» визнано правовстановлюючим документом - Майновим договором від 03.08.2021 року у зв`язку з чим вважає, що спір про право в даній справі відсутній. Враховуючи те, що право особистої приватної власності ОСОБА_1 на ТОВ «Хітінг Системс» визнано правовстановлюючим документом іноземної держави, з метою підтвердження права володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Системс» в Україні необхідно встановити юридичний факт володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Системс» на праві особистої приватної власності на підставі Майнового договору № 1533 від 03.08.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заявник просила суд встановити режим окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2008 року Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 307; встановити юридичний факт володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Системс» на праві особистої приватної власності на підставі Майнового договору № 1533 від 03.08.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Малиновський районний суд міста Одеси ухвалою від 05 червня 2024 року відмовив у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя та встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє Дівіна А.А., просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2024 року у цивільній справі № 521/9049/24 скасувати, справу направити до Малиновського районного суду м. Одеси для відкриття провадження у справі та продовження провадження у справі, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що право особистої приватної власності ОСОБА_1 на ТОВ «Хітінг Системс» визнано правовстановлюючим документом Майновим договором від 03.08.2021 року. Отже, спір про право в даній справі відсутній. Скаржник зазначає, що у своїй заяві ОСОБА_1 не просила визнати володіння на ТОВ «Хітінг Системс», а просила встановити юридичний факт володіння в порядку окремого провадження для підтвердження наявності неоспорюваного права особистої приватної власності на ТОВ «Хітінг Системс». Чинне законодавство України не визначає іншого порядку підтвердження факту володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Систем» згідно умов Майнового договору від 03.08.2021 року на праві особистої приватної власності. Однак, невизначеність норм права не може тлумачитись проти заявника і обмежувати його право на судовий захист, у тому числі у справах окремого провадження, оскільки в Україні юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Крім того, встановлення юридичного факту володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Системс» не пов`язувалося з вирішенням спору, а є необхідним для подальшої реалізації нею свого особистого приватного права власності.

Щодо встановлення режиму окремого проживання скаржник зазначає, що у встановленні режиму окремого проживання подружжя спору про право немає, вимога про встановлення режиму окремого проживання подружжя розглядається виключно у порядку окремого провадження на підставі ч. 3 ст. 293 ЦПК України, навіть у випадку наявності спору про право у вимозі про встановлення юридичного факту володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Системс», на думку скаржника, суд повинен був роз`єднати цю вимогу та вимогу про встановлення факту окремого проживання подружжя та відкрити провадження у справі за вимогою про встановлення режиму окремого проживання.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснювалось ОСОБА_2 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , копію ухвали про відкриття провадження від 05.08.2024 року отримала 06.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження від 05.08.2024 року та копію апеляційної скарги отримав 24.10.2024 року у відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 , копію ухвали про відкриття провадження від 05.08.2024 року та копію апеляційної скарги отримав 16.01.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

22.01.2025 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_6 , за допомогою Електронного суду подано письмові пояснення, які за змістом є відзивом на апеляційну скаргу.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23.01.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відзив представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 , залишив без розгляду, у зв`язку з наступним.

Вказані письмові пояснення, які за змістом є відзивом на апеляційну скарг, підлягають залишенню без розгляду з огляду на пропуск строку на їх подання.

Так, Одеський апеляційний суд ухвалою від 05.04.2024 року відкрив апеляційне провадження.

Як вже зазначалось копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 отримав 24.10.2024 року у відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Враховуючи викладене, останнім днем для подання відзиву, з урахуванням положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, є 04.11.2024 року.

З письмовими поясненнями, які за змістом є відзивом на апеляційну скаргу, представник заінтересованої особи звернувся 22.01.2025 року за допомогою Електронного суду. Отже подано з пропуском строку, встановленого ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року.

Відповідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Апеляційний суд зазначає, що як прохальна частина письмових пояснень, які за змістом є відзивом на апеляційну скаргу, так і їх зміст не містять клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Окремого клопотання про поновлення строку до пояснень також не додано, враховуючи викладене пояснення, які за змістом є відзивом на апеляційну скаргу, підлягають залишенню без розгляду.

Представник ОСОБА_1 Дівіна А.А., судову повістку отримала 20.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 судову повістку отримала 20.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_2 судову повістку отримав 20.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Представник заявника у судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 , у судовому засіданні в режимі відеоконференції просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, з підстав визначених ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту необхідно заявнику для встановлення факту окремого проживання та визнання володіння майнового договору. Суд зазначив, що законом встановлений спеціальний порядок щодо встановлення факту окремого проживання та визнання володіння майнового договору за відсутності спору та судовий порядок у разі наявності спору, й така справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 посилається, що фактично вони з ОСОБА_7 разом не проживають, спільне господарство не ведуть, починаючи з лютого 2024 року.

Через неможливість подальшого спільного проживання з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вважає за необхідне встановити режим окремого проживання подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Інститут встановлення режиму окремого проживання подружжя врегульовано статтями 119, 120 СК України.

Згідно із частиною першою статті 119 СК України суд може постановити рішення про встановлення режиму окремого проживання подружжя за заявою подружжя або позовом одного з них, передумовою встановлення такого режиму є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що режим окремого проживання може встановлюватися судом в порядку окремого провадження лише за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди або за позовом одного з подружжя у порядку позовного провадження.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 293 ЦПК України, ч. 1 ст. 119 СК України колегія суддів вважає, оскільки із заявою про встановлення режиму окремого проживання подружжя до суду звернувся один із подружжя ОСОБА_1 , то заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Республіці Естонія уклали між собою шлюбний майновий договір про визнання окремого предмету роздільною власністю одного з подружжя № 1533, засвідчений Талліннським нотаріусом Ліа Мартенс.

Предметом Майнового договору згідно п. 1.1. є ТОВ «Хітінг Системс», зареєстроване реєстровим відділом Тартуського повітового суду, реєстраційний код 12956749, місцезнаходження Ляанемере тее 39-38, м. Таллінн, Республіка Естонія.

Згідно п. 4.2. Майнового договору подружжя домовилося про перехід права власності на предмет договору до ОСОБА_8 , всі права та обов`язки пов`язані з предметом договору переходять до ОСОБА_8 з моменту нотаріального посвідчення цього договору, а ОСОБА_9 цим відмовляється від усіх прав на предмет договору а також від доходів від нього на користь ОСОБА_8 .

Згідно п. 4.3. Майнового договору подружжя домовилося, що ОСОБА_10 не буде виплачувати своєму чоловікові грошову компенсацію у зв?язку з визнанням об`єкта договору окремою власністю ОСОБА_8 .

Згідно п. 4.4. Майнового договору ОСОБА_9 заявляє та підтверджує, що після укладення цього договору не має до своєї дружини грошових або негрошових вимог у зв?язку з визнанням предмета договору окремою власністю дружини.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі № 644/6785/18 (провадження № 61-434св19), зазначено, що «суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право».

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право в окремому провадженні слід розуміти конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

03.06.2024 року до суду із заявою про встановлення факту володіння ОСОБА_1 ТОВ «Хітінг Системс» на праві особистої приватної власності на підставі Майнового договору № 1533 від 03.08.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, заявник не зазначив про наявність цивільної справи в Шевченківському районному суді міста Києва за № 761/13612/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якій однією з позовних вимог до ОСОБА_1 було заявлено про поділ акцій компанії ТОВ «Хітінг Сістемс» (HEATING SYSTEMS OU (LAANEMERE TEE 39-38, 13914 TALLINN, EESTI REG № 12956749) як спільного майна подружжя, яка ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 року прийнята до провадження.

Тобто на час постановлення Малиновським районним судом м. Одеси 05 червня 2024 року ухвали про відмову у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя та встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , між сторонами по справі існував спір про право.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя та встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , проте помився щодо мотивів, оскільки не зазначив, що режим окремого проживання може встановлюватися судом в порядку окремого провадження лише за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди, тому рішення суду слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя та встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , проте помилився щодо мотивів, тому ухвалу суду слід змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 січня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко