Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2328/24
Провадження № 2/542/47/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (надалі також позивач, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 42097 від 03 серпня 2021 року в розмірі 8887 грн 50 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7387 грн 50 коп. та судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.

Ухвалою суду від 31 грудня 2024 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» посилалось на те, що 03 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» (надалі також - ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 42097 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1500 грн 00 коп.; дата надання кредиту: 03.08.2021; валюта: UAН; стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних.

Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 20.05.2024, відповідно до якої 03 серпня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що є доказом видачі кредитних коштів.

17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Позивачем зазначено, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 8887 грн 50 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 1500 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами 7387 грн 50 коп.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

31 січня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява щодо розподілу судових витрат, за змістом якої, він просив стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн 00 коп. (а.с. 42-44).

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 41),клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, про причини неявки не повідомляв. У прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач у судове засідання, призначене на 03 лютого 2025 року, не з`явився.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 31 грудня 2024 року разом із судовою повісткою були направлені на зареєстровану адресу відповідача та отримані останнім 07 січня 2025 року (а.с. 40).

В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Правом подати відзив на позов відповідач не скористався.

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Поряд із цим, 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, за змістом якої просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі (а.с. 53).

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 42097 (надалі - Договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 14-16).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 1.2. Договору кредит надається строком на 20 днів, тобто до 22.08.2021. Строк дії договору 20 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами.

Відповідно до пункту 1.3. Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором.

Згідно з пунктом 1.4. Договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Відповідно до пункту 1.6. Договору, датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта.

Згідно з пунктом 1.7. Договору, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.aviracredit.com.ua.

Згідно з пунктом 2.3. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту за Договором про надання фінансового кредиту № 42097 від 03.08.2021 визначені в додатку № 1 до Договору (а.с. 16-зі звороту-17).

Підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. Договору передбачено, Товариство має право без згоди Клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони Кредитодавця за Договором.

Підпунктом 3.4.2. пункту 3.4. Договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором.

Договір про надання фінансового кредиту № 42097 від 03.08.2021 року містить електронний підпис від імені ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 11).

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало відповідачу грошові кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1500 грн 00 коп.; дата надання кредиту: 03.08.2021; строк кредиту: 20 днів; валюта: UAН; фіксована стандартна процентна ставка за день користування кредитом 2,5% в день.

Також встановлено, що факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» вих. № 3879/05 від 21.05.2024, відповідно до якої вбачається, 03.08.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 26).

17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 (а.с. 18-21).

Підпунктами 1.1.- 1.3. пункту 1 Договору передбачено, що відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом даного Договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На умовах даного Договору та керуючись статтею 1077 ЦК України Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступає Факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі боржників (додатку № 1 до цього Договору). Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до Боржників, придбаних від Клієнта за цим Договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги за договором № 42097 від 03.08.2021 боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 8887 грн 50 коп. (а.с. 10).

Згідно з платіжною інструкцією ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснило оплату ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» за відступлення прав вимоги (а.с. 25).

Позивачем 22 травня 2024 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача була направлена вимога про виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с. 8).

Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 42097 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 25 червня 2024 року в загальному розмірі складає 8887 грн 50 коп., яка складається з простроченої заборгованості за тілом в сумі 1500 грн 00 коп. та простроченими відсотками в сумі 7387 грн 50 коп. (а.с. 9).

Отже, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 42097 від 03 серпня 2021 року у сумі 8887 грн 50 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7387 грн 50 коп.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про надання фінансового кредиту № 42097 від 03 серпня 2021 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 1500 грн 00 коп. строком на 20 днів.

Відповідно до інформації про перерахування суми кредиту ТОВ «Платежі онлайн», грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 26).

Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав відповідачу кредитні кошти у встановленому договором розмірі.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що на заборгованість за кредитом застосовувалася процентна ставка, як це передбачено в умовах кредитного договору, який підписав відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору, зокрема: ОСОБА_1 не виконав зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту за договором про надання фінансового кредиту № 42097 від 03 серпня 2021року у загальному розмірі 8887 грн 50 коп., а саме: не повернув основну суму боргу в розмірі 1500 грн 00 коп. та не сплатив проценти по кредиту в сумі 7387 грн 50 коп.

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на підставі договору факторингу набуло статус нового кредитора за договором № 02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, та отримало право вимоги щодо ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним договором.

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за процентами не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року.

Факт передачі первісним кредитором права вимоги за кредитним договором підтверджується наданим до суду витягом з Реєстру боржників (а.с. 10).

Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.

Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 42097 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 25 червня 2024 року в загальному розмірі складає 8887 грн 50 коп. (а.с. 9).

Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за договором № 42097 про надання фінансового кредиту від 03 серпня 2021 року в розмірі 8887 грн 50 коп. підлягає задоволенню.

Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем відповідно до платіжної інструкції № 32879 від 14 листопада 2024 року сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що позов про стягнення заборгованості задоволено, враховуючи те, що відповідач позов про стягнення заборгованості визнав до початку розгляду справи по суті, про що вказав у поданій до суду заяві, суд доходить висновку про те, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. (2422 грн 40 коп. х 50%), а також про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 1211 грн 20 коп. (2422 грн 40 коп. х 50%).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать втрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн 00 коп.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, який укладено ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» з адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с. 12-13).

Також у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розмір судових витрат, які включають надання адвокатом послуг (а.с. 4-зі звороту-5), а саме:

- зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 у рамках кредитного договору № 42097 від 03 серпня 2021 року (1 година 2000 грн 00 коп.);

- складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики (2,5 години 5000 грн 00 коп.);

- сплата судового збору за подання позовної заяви 2422 грн 40 коп.;

- інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи (1,5 година - 3000 грн 00 коп.);

- канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн 00 коп., а всього 12922 грн 40 коп. в тому числі 10500 грн 00 коп.- витрати на професійну правову допомогу та 2422 грн 40 коп. сплачений судовий збір.

На підтвердження факту отримання позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» послуг адвоката та понесених витрат на правову допомогу позивачем надана копія платіжної інструкції № 34656 від 27 січня 2025 року на загальну суму 10500 грн (а.с. 51), копія рахунку від 27 січня 2025 (а.с. 51), акт про отримання правової допомоги від 27 січня 2025 року на загальну суму 10500 грн (а.с. 52), список згрупованих поштових відправлень від 21 листопада 2024 року, з якого вбачається направлення ОСОБА_2 копії позовної заяви з додатками та квитанція про оплату послуг пошти (а.с. 22-24), сума відправлення складала 60 грн 00 коп., список № 19907-02-Авіра-75-31 від 22 травня 2024 року про направлення ОСОБА_1 вимоги, сума відправлення складала 34 грн 20 коп. (а.с.33), список згрупованих відправлень № 6 щодо направлення відповідачу заяви про розподіл судових витрат на загальну суму 65 грн та квитанція про оплату поштових послуг (а.с. 49-50).

Надаючи оцінку клопотанню представнику позивача про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі наявні підстави для стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на правничу допомогу, проте у зменшеному до 4000 грн 00 коп. розмірі, що є співмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Щодо включення позивачем до розміру канцелярських витрат на виготовлення копій документів, відправку поштової кореспонденції у розмірі 500 грн 00 коп., то суд зазначає, що у цій частині заявлені витрати позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем надано докази понесення витрат на поштові відправлення відповідачу лише на суму 159 грн 20 коп. (а.с. 22-24, 33, 49-50).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп., та витрат, пов`язаних з розглядом судової справи (канцелярські витрати) в сумі 159 грн 20 коп., оскільки саме такі суми є співмірними із ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг та підтверджується наданими до суду документами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080) заборгованість за кредитним договором № 42097 від 03 серпня 2021 року у сумі 8887 грн 50 коп. (вісім тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень п`ятдесят копійок), що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп. (одна тисяча п`ятсот гривень), простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7387 грн 50 коп. (сім тисяч триста вісімдесят сім гривень п`ятдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн (чотири тисячі гривень), витрати, пов`язані з розглядом судової справи (канцелярські витрати), в сумі 159 грн 20 коп.(сто п`ятдесят дев`ять гривень двадцять копійок).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080) з державного бюджету частину судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), сплаченого при подачі позовної заяви згідно з платіжною інструкцією № 32879 від 14 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», , вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080;

представник позивача, адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18 липня 2019 року;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва