КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2037/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бурячка Миколи Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва

у складі судді Ішуніної Л. М.

від 05 липня 2024 року

за клопотанням ОСОБА_1

про скасування заходів забезпечення позову

у цивільній справі № 760/6012/18 Солом`янського районного суду м. Києва

за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк»

до ОСОБА_1 ,

третя особа ОСОБА_2

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування заходів забезпечення у вказані справі, в якому просила скасувати заходи забезпечення позову, встановлені на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року. Свої вимоги, мотивувала тим, що вказаною ухвалою від 11 квітня 2018 року накладено арешт на належні їй об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 78,9 кв.м, житловою площею 43,60 кв.м, та квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 93,3 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м.

У подальшому, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року позов задоволено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у відкриті апеляційного провадження відмовлено, тобто рішення Солом`янського районного суду міста Києва набрало законної сили 01 березня 2023 року. Враховуючи вищевикладене, вважала, що наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки з моменту набрання рішення суду першої інстанції пройшло понад 90 днів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення в даній цивільній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Бурячок М. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Адвокат вказував, що строк 90 днів від набрання рішення суду від 29 березня 2021 року сплив 30 травня 2023 року. Виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення суду було відкрито 05 червня 2023 року, тобто після закінчення встановленого ст. 158 ЦПК України строку 90 днів, оскільки заходи забезпечення позову перестали діяти 30 травня 2023 року. Разом з тим, приватним виконавцем Фесик М. О. по закінченню 90 днів, тобто 05 червня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 , доказом чого є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337817119 від 03 липня 2023 року.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк», посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною.

При цьому вказував, що ОСОБА_1 в особі свого представника вже зверталась до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 05 липня 2023 року відмовлено у задоволенні такого клопотання.

24 квітня 2023 року на виконання рішення суду від 29 березня 2021 року судом видано два виконавчих листа, які були отримані представником Банку 22 травня 2023 року, тобто в межах 90-денного строку, і в той же день засобами поштового зв`язку направлені приватному виконавцю Фесик М. О.

Вважає, що апелянт та її представник не надали суду будь-яких доказів того, що протягом 90 днів з дня набрання законної сили рішенням суду від 29 березня 2021 року за заявою позивача (стягувача) не було відкрито виконавче провадження.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції учасники процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву до неї, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року вказаний позов забезпечено шляхом накладення арешту на: об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 78,9 кв.м, житловою площею 43,60 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2692 від 29 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сенюк М. В.; об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 93,3 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2694 від 29 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сенюк М. В.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Універсал Банк» за кредитним договором № 057?2900/756-0500 від 21 листопада 2007 року у розмірі 757 360, 62 швейцарських франків, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,9 кв.м, житловою площею 43,60 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2692 від 29 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сенюк М. В., шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за ціною, яку буде визначено при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Універсал Банк», за кредитним договором № 057-2900/756-0500 від 21 листопада 2007 року у розмірі 757 360, 62 швейцарських франків, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 93,3 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2694 від 29 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сенюк М. В., шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгів за ціною, яку буде визначено при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 86 527, 50 гривень.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, дев`яносто денний строк визначений частиною сьомою статті 158 ЦПК України сплив 30 травня 2023 року, включно, постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 29.03.2021 винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. 24 травня 2023 року, тобто в межах 90-денного строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини сьомої-восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року набрало законної сили 01 березня 2023 року.

24 квітня 2023 року на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року було видано два виконавчі листи, які отримано представником позивача наручно у приміщенні суду, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 22 т.4).

Звертаючись з заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявник вказувала на те, що виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 29 березня 2021 року було розпочато тільки 05 червня 2023 року, тобто не у строк, визначений ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Будь-яких належних та достовірних доказів того, що протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили позивач (стягувач) не звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження, а також доказів, що виконавче провадження було відкрито 05 червня 2023 року та перебуває на виконанні, апелянтом до суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавче провадження було відкрито 05 червня 2023 року, тобто після сплину 90-та днів є аналогічними тим, що були наведені у заяві, яка розглянута судом першої інстанції. Апелянтом, яка є стороною виконавчого провадження - боржником не подано належного й допустимого доказу на підтвердження відкриття виконавчого провадження саме 05.06.2023, оскарження дій виконавця чи скасування відповідної постанови.

Відповідно до положень ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою від 05.07.2023 судом першої інстанції вже було відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні заходів забезпечення позову у зв`язку із неподанням доказів відкриття виконавчого провадження у 90-денний строк й така ухвала ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Отже ОСОБА_1 будучи стороною виконавчого провадження, обізнана про його відкриття та відсутність у зв`язку із цим підстав для скасування заходів забезпечення, не подаючи нових доказів звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення вдруге. Такі дії, зважаючи на спрямованість заходів забезпечення позову на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, на переконання колегії суддів свідчать про зловживання відповідачем (боржником) процесуальними правами за для власної вигоди, що є порушенням ст. 44 ЦПК України, та є самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваній ухвалі, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бурячка Миколи Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко