Справа № 165/2212/24
Провадження № 2/165/109/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
20 січня 2025 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого Ушакова М.М.,
за участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Шахта №9 "Нововолинська" про стягнення моральної шкоди, -
встановив:
10 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДП "Шахта №9 "Нововолинська" про стягнення моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує тим, що з 27 січня 2004 року по 22 червня 2023 року працював на ДП "Шахта №9 "Нововолинська" на посаді гірничого майстра 4-го розряду. Вказує, що внаслідок шкідливих умов праці отримав чимало хронічних захворювань, а саме: хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст.), за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; хронічний бронхіт II ст.., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмофіброз, ЛH II ст. Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати працездатності від 11.07.2023 серії 12ААА №029209 - ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 50%, в тому числі: 30% по хронічному бронхіту; 20% по приглуховатості. Посилається на те, що відповідно до п.18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 29.06.2023 основними виробничими шкідливими факторами по робочому місці працівника є пил, шум, фізичне навантаження, зокрема: запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу) - 168,8 мг/м3 яка перевищує гранично-допустимі концентрації; шум - становить 97дБА, що перевищує ГДР. Також посилається на те, що відповідно до п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 29.06.2023 причиною виникнення профзахворювання є тривалий період праці в шкідливих умовах вугільних шахт, зокрема виникненню профзаховорювання вплинув ряд факторів: пил фіброгенної дії, виробничий шум, важкість праці, заходи, які приймались на підприємстві: зрошення, оснащення гірничих машин засобами пилеподавлення, побілка, обмивка штреків, а також застосування працівником засобів індивідуального захисту не дали повного захисту організму від несприятливих впливів основних факторів - пилу, шуму, що призвело до виникнення профзахворювання, не в повній мірі забезпечувався санітарно-курортним лікуванням, допоміжними факторами у виникнення даного професійного захворювання були несприятливий мікроклімат на підземних дільницях обумовлений гірничо-геологічними умовами шахти, а саме: висока вологість повітря, швидкість руху повітря (протяги). Стверджує, що через виявлені професійні захворювання йому протипоказана робота в умовах впливу пилу, шуму, токсичних та подразнюючих речовин, фізичного навантаження, вимушеної робочої пози та несприятливого мікроклімату.
Позивач у позові вказує, що проходив стаціонарне, амбулаторне лікування в Нововолинській ЦМЛ, інституті медицини праці м.Київ і інших лікувальних закладах, стан здоров`я від отриманих на виробництві травм і захворювань постійно погіршується, порушився нормальний життєвий ритм, постійно відчуває фізичні болі та сильні душевні страждання, які зазнав у зв`язку з виробничим каліцтвом та ушкодженням здоров`я, втрата працездатності та отримання інвалідності спричинили порушення його життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя і лікування. Зазначає, що вищевказане вплинуло на його образ життя на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти, внаслідок травмування втратив нормальні життєві зв`язки, доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання, що негативно відбивається на його душевному стані, відчуває душевні страждання та переживання, з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків захворювання та тяжкого стану здоров`я, стало критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому та соціальному відношенні, громадянина. Позивач просить стянути з відповідача 400000,00 грн. моральної шкоди та 3000,00 грн. витрат на правову допомогу.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності та у відсутності його представника.
У судове засідання представник відповідача ДП "Шахта №9 "Нововолинська" не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзвиву на позов не подав.
Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 понад 19 років пропрацював на ДП "Шахта №9 "Нововолинська" шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, 22.06.2023 звільнений по п.2 ст.40 КЗпП України, за станом здоров`я (а.с.6).
Відповідно до Акту про розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 29 червня 2023 року позивачу ОСОБА_1 встановлено хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмофіброз, ЛH II ст., хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст.), за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7-8).
Згідно з пункту 18 Акту про розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 29 червня 2023 року, причина виникнення професійного захворювання: пил, шум, а саме: запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу) - 168,2 мг/м3, яка перевищує гранично-допустимі концентрації; шум - становить 97дБА, що перевищує ГДР на 17 дБА.
Згідно з пункту 16 Акту про розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, токсичних та подразнюючих речовин, несприятливого мікроклімату(а.с.7-8).
Висновком Волинського обласного бюро МСЕК від 11.07.2023 позивачу ОСОБА_1 встановлено 50% втрати професійної працездатності, в тому числі: 30% по хронічному бронхіту, 20% по приглуховатості, з 07.07.2023 року, потреба у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне забезпечення, амбулаторне, ВМП, стаціонарне лікування, санаторно-курортне лікування згідно рішення ЛКК. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.9).
Відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК позивачу ОСОБА_1 була встановлена третя група інвалідності з 07.07.2023, професійне захворювання, протипоказана важка фізична робота в підземних умовах, рекомендовано спостереження і лікування в терапевта, лора (а.с.10).
Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.
Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП "Шахта №1 "Нововолинська" не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці.
Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП "Шахта №1 "Нововолинська" позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що останній отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 50% професійної працездатності.
Відтак, спричинена позивачу ОСОБА_1 моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП "Шахта №1 "Нововолинська", з вини якого вона заподіяна.
Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 120000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач ОСОБА_1 отримав професійне захворювання хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмофіброз, ЛH II ст., хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст.), за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Внаслідок професійного захворювання позивач втратив 50 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: протипоказана важка фізична робота в підземних умовах, потребує медикаментозного забезпечення (амбулаторного та стаціонарного), санаторно-курортного лікування.
Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, постійному фізичному дискомфорті та незручності у побуті, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування, а тому виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 120000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.
Відповідно до ч.1 ст.141 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача ДП "Шахта №9 "Нововолинська" в користь позивача ОСОБА_1 1100,00 грн. понесених по справі судових витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджені документально (а.с.11-14).
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ДП "Шахта №9 "Нововолинська" в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 137, 141, 263, 264, 280-282, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя М.М. Ушаков