Справа №442/4027/24
Провадження №2/442/56/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Томан Р.М.,

розглянувши в залі суду в м. Дрогобич в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу № 442/4027/24цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів заборгованість за договором позики № 3626774 в розмірі 30492 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 17 червня 2023р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «МАНІФОЮ») та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 5724887.

18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 18 10/2023 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 18.10.2023 до Договору факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимог до Відповідача в сумі 19810.7 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;13310.7 грн.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 18.10.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.?

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 5724887 в розмірі 19810.7 грн.

Щодо укладання кредитного договору № 102231034.

16 червня 2023р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 102231034.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу 27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймав належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу 27102023/1 від 27 жовтня 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права грошової вимоги до Відповідача в сумі 68425 грн., з яких:17000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;49725 грн. - сума заборгованості за відсотками;1700 грн. - заборгованість за комісією;

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.10.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 102231034 в розмірі 68425 грн.

Щодо укладення кредитного договору № 6768859.

16 червня 2023р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6768859.

13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу 13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 13.02.2024 до Договору факторингу № 13022024 в

13.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16300 грн., з яких: 16300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.02.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6768859 в розмірі 16300 грн.

Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань за кредитними договорами, відтак позивач змушений звернутись до суду.

21.05.2024 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 14.06.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08.07.2024. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

28.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечує проти позову, вказуючи, що кредитні договори: № 5724887 від 17.06.2023, 102231034 від 16.06.2023 та № 6768859 від 16.06.2023, укладені від імені ОСОБА_1 ним особисто не укладалися. При цьому зазначає, щойого мобільний телефон марки Huawei prolite з сім картою НОМЕР_1 був викрадений 13.06.2023, з приводу чого проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000828 від 17.08.2023 за ч.4 ст. 185 КК України, а тому він не підписував жодного договору про отримання кредитних коштів та відповідно не вводив ідентифікатор, який приходив йому на вказаний номер мобільного телефону.

28.06.2024 від представника відповідача надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

03.07.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому, серед іншого, зазначає, що посилання про те, що 13.06.2023 у відповідача було викрадено мобільний телефон марки Huawei prolite, а тому він не відписував жодного кредитного договору, то таке посисання не заслуговує на увагу суду, оскільки викрадення мобільного телефону не спростовує факту укладання кредитних договорівта перерахування кредитних коштів на банківську карту НОМЕР_2 та банківську карту НОМЕР_3 .Тому, всі наведені твердження представника відповідача як і сам відзив в цілому є викладенням суб`єктивних міркувань сторони відповідача щодо даної цивільної справи та намагання уникнути відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань.

08.07.2024 розгляд справи відкладено на 12.09.2024.

12.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів: копії витягу з ЄРДР № 0000747, заяви ОСОБА_1 , витягу з історії хвороби ОСОБА_1 та протоколу огляду предмету від 09.09.2024.

12.09.2024 розгляд справи відкладено на 29.10.2024.

29.10.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення письмових доказів щодо вчинення кримінального правопорушення.

29.10.2024 розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням головуючого судді Нагірної О.Б. на навчанні в НШСУ.

30.10.2024 розгляд справи відкладено на 27.11.2024.

27.11.2024 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою від 27.11.2024 задоволено. Розгляд справи відкладено на 18.12.2024.

18.12.2024 розгляд справи відкладено на 03.02.2025.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявивши у позові клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, просила у позові відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2023 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «МАНІФОЮ») та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 5724887.

Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п. 9 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

Згідно з п.п. 2.1. Договору позики, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та вс; інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.

Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, позика надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї ціл: в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписанія Договору.

Згідно з п.п.9.1. Договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі Позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення Позикодавцем в Особистому кабінеті Позичальника Договору позики для вивчення та прийняття його умов Позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора, з метою підписання запропонованого Позикодавцем Договору у відповідне поле.

До того ж, відповідно до п.п. 10.1.5 та п.п. 10.1.6 Договору позики Відповідач підтвердив. що вивчив та повністю погоджується з умовами ПРАВИЛ НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ, В ТОМУ ЧИСЛІ І НА УМОВАХ ФІНАНСОВОГО КРЕДИТУ ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ», які є невід ємною частиною Договору, с також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641.644 ІІК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 18 10/2023 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 18.10.2023 до Договору факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимог до Відповідача в сумі 19810.7 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13310.7 грн.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 18.10.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.?

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 5724887 в розмірі 19810.7 грн.

Щодо укладання кредитного договору № 102231034.

16 червня 2023 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 102231034.

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінет Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору т: спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отриманні кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахуванні ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.

Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечу правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641.644 ТІК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу 27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймав належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу 27102023/1 від 27 жовтня 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права грошової вимоги до Відповідача в сумі 68425 грн., з яких: 17000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 49725 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1700 грн. - заборгованість за комісією;

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.10.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 102231034 в розмірі 68425 грн.

Щодо укладення кредитного договору № 6768859.

16 червня 2023 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6768859.

Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворенні шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) з: реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору.

Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі «Правила» (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розмішені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

Пі правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу 13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 13.02.2024 до Договору факторингу № 13022024 в

13.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16300 грн., з яких: 16300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.02.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6768859 в розмірі 16300 грн.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 06 вересня 2023 року у справі № 686/30030/21.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що: «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 27.08.2023 Дрогобицьким районним відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення. Із змісту заяви вбачається, що в період часу з 16.06.2024 по 17.06.2024 в умовах воєнного стану незаконно оформлено кредити на його ім`я у фінансових компаніях: „МАНІФОЮ на суму 6500 грн., „Мілоан на суму 17 тис. грн., „Авентос Україна на суму 11300 грн., „Селфі кредит на суму 7000 грн., та заволоділа кредитними грошима, які надійшли на його банківську карту „Монобанк № НОМЕР_4 , чим завдано йому майнової шкоди. Кредити оформлені шляхом використання його мобільного телефону марки „Huawei prolite, який викрадено 11.06.2023 у м. Первомайськ Харківської області.

Відомості про кримінальне правопорушення 27.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000747 за ч. 4 ст.185 КК України. ОСОБА_1 визнано потерпілим.

На даний час Дрогобицьким районним відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області розслідується кримінальне правопорушення за фактом шахрайських дій невідомої особи, після того, як невідома особа шляхом обману заволоділа кредитними коштами ОСОБА_1 на суму 41800 грн.

Із інформаційного листа слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Андрія Жука вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747 від 27.08.2023 триває. Вживаються заходи щодо встановлення особи, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, зокрема перевіряється на можливу причетність його до вчинення жителя м. Івано-Франківськ ОСОБА_2 , оскільки на його банківську карту переказувались кошти потерпілого, що також підтверджується протоколом огляду предмету від 11.09.2024, виписками по карткових рахунках, квитанцією від 17.06.2023.

Постановою про проведення процесуальних дій на іншій території від 12.09.2024 доручено працівникам Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області провести в межах кримінального провадження №0000747 від 27.08.2023 слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Згідно з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 вересня 2023 року (справа № 686/30030/21 провадження № 61-5111св23) саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Суд дійшов висновку про те, що позивач не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей за кредитною карткою, його особового рахунку, акаунту чи додатку фінансових компаній, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, судом встановлено, що кошти було перераховано поза волею ОСОБА_1 , шляхом вчинення шахрайських дій, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

в позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.02.2025.

Суддя Нагірна О.Б.