Справа № 373/97/25
Номер провадження 2/373/317/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В. отримала позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача адвокат Петренко П.І. звернувся до суду з позовом та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3028,00 гривень, та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, представником позивача заявлено позовну вимогу майнового характеру, яка підлягає оплаті відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до положень п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Представник позивача звертається з позовом до відповідачів про визнання права на спадкове майно, тобто з позовом майнового характеру. Однак, в позовній заяві вказана ціна позову, але не надані докази вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

За приписами абз. 3 п. 2 розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.

Слід зазначити, що наведений у позовній заяві та доданий до позовної заяви скріншот знімку з сайту оголошень ОЛХ не є належним доказом на підтвердження даних про нормативну грошову оцінку спірного спадкового майна.

Тягар доказування вартості майна несе позивач. Відтак, позивачем не надано доказів проведення оцінки майна, з якої визначено ціну позову, яка б відповідала вартості майна, яке є предметом спору.

Виходячи з вищевикладеного, позивач повинен надати докази вартості спірного майна та відповідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3028,00 грн, та надати документ, що підтверджує сплату судового збору у вказаному розмірі.

Отже, позивачу необхідно надати суду зазначені докази визначення вартості спірного майн та сплати судового збору, зазначивши про це в позовній заяві.

З огляду на викладене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху для надання можливості позивачеві усунути виявлені недоліки позовної заяви.

Відповідно до приписів ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків терміном п`ять днів від дня вручення позивачу копії цієї ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Хасанова