Провадження № 2/369/425/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

при секретарі Херенковій К. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 369/110024/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про повернення коштів, стягнення штрафу за невиконання зобов`язання та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення коштів, стягнення штрафу за невиконання зобов`язання та стягнення моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 за отриманням послуги з ремонту автомобіля, який належить ОСОБА_3 , з якою позивач проживає без реєстрації шлюбу. Відповідач повідомив, що загальна вартість робіт становитиме 75 000 грн., а вартість інших деталей - 30 000-40 000 грн.

В свою чергу відповідач запевнив позивача, що самостійно здійснить закупку деталей та здійснить ремонт. Позивач перерахував кошти для купівлі деталей частинами на загальну суму 37 645 грн. В листопаді 2021 року позивач передав у готівковій формі відповідачу грошові кошти на суму 20 000 грн для ремонту автомобіля. Однак, відповідач не виконав обов`язок з ремонту автомобіля у строк, погоджений сторонами. Спостерігаючи недобросовісність відповідача, позивач уклав з ним договір підряду 23 січня 2022 року. За умовами договору вартість ремонту склала 75 000 грн. На виконання умов цього договору позивач передав ще 20 000 грн. Однак, ремонт автомобіля не був здійснений. За таких підстав позивач звернувся до відповідача з відмовою від договору та вимогою про повернення сплачених коштів на суму 57 645 грн та передати автомобіль власнику. 03 липня 2022 року відповідач повернув позивачу невідремонтований автомобіль, а гроші - ні. Позивач уклав з іншою особою договір підряду, за змістом якого вартість ремонту становила 2 100 дол. США (що за курсом НБУ було еквівалентно 77 000 грн) та передав кошти готівкою на суму 33 880 грн.

За таких умов позивач вважає, що відповідач, невиконавши умови договору підряду, безпідставно володіє коштами, які був зобов`язаний повернути позивачу згідно з приписами цивільного закону внаслідок відмови позивача від договору підряду. Крім того, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 100% від загальної вартості робіт, оскільки ОСОБА_2 порушив умови договору підряду.

Такими діями позивачу була завдана моральна шкода, яку ОСОБА_1 оцінює на суму 10 000 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить суд:

1.стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму попередньої оплати за договором підряд у у розмірі 57 645 грн;

2.стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф за порушення строків виконання зобов`язання за договором підряду у розмірі 75 000 грн;

3.стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 2 100 дол. США (за курсом НБУ 77 000 грн);

4.стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила.

Відповідно до вимог частини першої, третьої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд встановив, що 23 січня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір підряду, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язувався надати послуги з ремонту автомобіля KIA Sportage. Вартість послуги за договором становить 75 000 грн: 20 000 грн станом на час укладення договору сторони визнали вже сплаченими, а іншу частина суми грошових коштів сторони погодили до сплати після належного виконання умов договору підряду. Також сторони погодили всі розрахунки проводити у готівковій формі шляхом передачі коштів, належним підтвердженням чого визнали розписку про передачу коштів.

03 липня 2022 року складено акт приймання виконаних робіт, за змістом якого зазначений у акті перелік робіт відповідач не виконав, попередню суму оплати послуги не повернув. За змістом акта відповідач отримав попередню оплату послуг на загальну суму 58 700 грн. Акт підписаний ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В графі підпису виконавця Золюка А.М. зазначені лише прізвище та ініціали відповідача, однак відсутній його підпис.

04 липня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали договір підряду, за умовами якого ОСОБА_6 зобов`язувався надати послуги з ремонту автомобіля. Вартість робіт сторони оцінили в 2 100 дол. США.

04 липня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 склали акт прийому-передачі коштів за проведення робіт за договором підряду.

10 вересня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 склали акт приймання виконаних робіт за договором підряду.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України)

У статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що спірні правовідносини виникли з договору підряду. Позивач, звертаючись до суду з позовом, стверджував, що відповідач як підрядник не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а тому наявні правові підстави для повернення грошових коштів, сплачених замовником за договором, та додаткових коштів, сплачених позивачем внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за оспорюваним договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом статті 841 ЦК України підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

За змістом частини першої статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково

Так договірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на умовах договору підряду від 23 січня 2022 року.

За змістом пункту 3.5.1 Договору підрядник починає виконувати роботу за цим Договором в дату його укладення, тобто з 23 січня 2022 року.

Відповідно до пункту 3.5.2 Договору сторони погодили дату закінчення виконання робіт - 30 січня 2022 року.

Матеріали справи не містять доказів належного виконання умов договору.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору замовник зобов`язується здійснити оплату вартості робіт згідно встановленого графіка: 20 000 грн вже оплачене, решта після належного завершення роботи.

Конструкція Вже оплачене, застосована учасниками спірних правовідносин, означає завершену дію станом на час укладення договору, що дає підстави для висновку про передачу позивачем відповідачу грошових коштів на суму 20 000 грн. На підтвердження сплати іншої частини вартості послуг позивач надає завірені належним чином копії платіжних доручень АТ ПриватБанк. Однак, відповідно до пункту 4.3.7 Договору всі розрахунки між сторонами за цим Договором відбуваються шляхом готівкової передачі грошових коштів між сторонами. Достатнім підтвердженням проведених розрахунків є письмова розписка про отримання грошових коштів.

Так, в матеріалах справи відсутні розписки на підтвердження передачі готівкових коштів позивачем відповідачу, надані позивачем платіжні інструкції про банківські перекази не узгоджуються з визначеним у договорі способом оплати послуг за договором підряду, а суд в контексті принципу змагальності цивільного судочинства та приписів статті 82 ЦПК України неуповноважений визнавати факт передачі коштів на підставі власних припущень без врахування узгодженого сторонами способу оплати послуги за договором підряду.

Не визнає переконливим доказом наданий позивачем акт приймання виконаних робіт від 03 липня 2022 року, який не містить підпису відповідача чи запису про відмову відповідача підписувати зазначений акт.

З огляду на наведене, суд визнає недоведеними позовні вимоги про стягнення коштів з відповідача з огляду на відсутність доказів передачі йому готівкових коштів.

За змістом пункту 6.3 Договору у випадку порушення підрядником встановлених строків початку та/або завершення виконання робіт замовник на власний розсуд може застосувати до підрядника штраф у розмірі 100% від загальної вартості робіт за хоча б один день такого прострочення.

Відповідно до пункту 4.2.2 Договору сторони погодили, що у випадку несплати замовником вартості робіт впродовж встановленого строку підрядник має право на утримання результату роботи до моменту оплати замовником відповідної суми у повному обсязі.

Отже, сторони погодили початок виконання робіт з моменту укладення договору та уже сплачених коштів на суму 20 000 грн.

З огляду на недоведеність виконання стороною замовника оплати 20 000 грн до укладення договору в порядку, визначеному договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати про початок відліку строку виконання робіт та як наслідок застосування визначеної договором штрафної санкції до відповідача.

За таких умов у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми 2 100 дол. США в якості збитків, понесених внаслідок замовлення послуг з ремонту автомобіля у іншої особи за договором підряду від 04 липня 2022 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

За змістом пункту 4.4.1 Договору підряду від 04 липня 2022 року сторони погодили вести розрахунки за договором шляхом готівкової передачі грошових коштів між сторонами, достатнім підтвердженням якої є розписка про отримання коштів. Так ОСОБА_3 та ОСОБА_6 склали акт прийому-передачі грошових коштів за проведення робіт за договором підряду від 04 липня 2022 року, за змістом якого замовник передав підряднику кошти на суму 2 100 дол. США.

Докази того, що оплату за зазначеним договором від імені ОСОБА_3 здійснював позивач у справі ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

За таких умов відсутні підстави для стягнення зазначених коштів з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки з зазначених підстав позивач не довів факт порушення відповідачем його цивільного права, то відповідно і підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 48, 51, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про повернення коштів, стягнення штрафу за невиконання зобов`язання та стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. О. Фінагеєва