У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Хамник М.М.,

з участю секретаря судових засідань Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Закарпаттяенергозбут» про стягнення заборгованості за електроенергію вироблену за «зеленим» тарифом у сумі 163519,28 грн. за липень 2024 року.

25 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в якій він просить додатково стягнути заборгованість за жовтень 2024 року, у зв`язку з підписанням сторонами актів купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2024 року. З огляду на наведене просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості 242814,24грн.

27 січня 2025 року представником відповідача Фартушок Т.І. через підсистему «Електронний суд» подано заяву в якій він просить відмовити у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог, оскільки така не є за своєю правовою природою заявою про збільшення позовних вимог, оскільки вимоги та обґрунтування, наведені у ній, є відмінними від вимог та обґрунтувань (фактичних підстав), зазначених ним у первісній позовній заяві.

В судове засідання сторони не з`явились.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог суд виходить з наступного.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріальноправова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріальноправова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Оскільки норма частини третьої статті 49 ЦПК України виключає можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені (первісні) позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

У свою чергу, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Збільшено (зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц зробила висновок, зокрема, про те, що: "як збільшення або зменшення розміру позовних вимог потрібно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

У даному випадку позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за період липень 2024 за Договором про купівлю продаж електроенергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством. Відтак, предметом позову було стягнення заборгованості саме за період липень 2024 року. (об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем). Фактичною підставою вказаного позову є несвоєчасна оплата обсягів купованої електроенергії згідно Актів купівлі продажу за періоди липень 2024. (юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача).

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що позивач додав вимоги про стягнення заборгованості за період жовтень 2024 за чотирма договорами (зміна предмету), в обґрунтування вимог посилається на юридичні факти Акти купівлі продажу за період жовтень 2024 за та несвоєчасну оплату останніх (зміна підстав позову). Хоч подана позивачем заява і була названа останнім як заява про збільшення позовних вимог, за своїм змістом така заява, у частині вимог про стягнення заборгованості за новий період жовтень 2024 та нарахування інфляційних втрат, є новими позовними вимогами, оскільки такі вимоги не змінюють ні предмет вимоги позивача з якою він звернувся до суду вперше стягнення заборгованості з оплати купованої електроенергії за липень 2024, ні підстави їх стягнення. Натомість стягнення заборгованості за вироблену електроенергію за період жовтень 2024, незважаючи на те, що вказана заборгованість виникла із одних і тих Договорів, однак жодним чином не пов`язана із вимогами про стягнення заборгованості за період липень 2024 та становить самостійний предмет позову щодо стягнення саме таких сум і обґрунтовується самостійними доказами на обґрунтування (фактичними підставами) для їх стягнення (акти купівлі продажу, розрахунки платежів, періоди прострочення).

Твердження представника позивача, що доповнення позовних вимог новим періодом заборгованості не вважається зміною підстав позову є безпідставними, оскільки стягнення заборгованості за періоди визначені позовом є предметом позову, та у випадку доповнення періоду змінюється предмет позову, а не підстава позову. Аналогічна правова правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 26.11.2024 у справі №910/15342/23.

Отже, суд вбачає, що у заяві про збільшення позовних вимог від 25.11.2024 року позивачем фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

З огляду на викладене, у прийнятті заяви позивача від 25.11.2024 про збільшення позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 49, 189, 196-198, 260, 353-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 25.11.2024 відмовити.

Роз`яснити позивачу його право звернення до суду з відповідними вимогами у загальному порядку шляхом подання позову до суду з дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник