Справа № 930/3111/24
Провадження № 2/930/195/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області у складі:

головуючого - судді - Науменка С.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Андрущак Л.П.,

учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом в якому просить встановити факт прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, як особа яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їхня із відповідачем мати, ОСОБА_4 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 , місцем реєстрації якої було с. Перепеличчя, Вінницького району Вінницької області.

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Її мати ОСОБА_4 починаючи з 2004 року постійно проживала з нею та її сім`єю в м. Києві, без реєстрації місця проживання.

Померла вона також в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцем за законом на її майно є вона ОСОБА_1 , а спадкоємцем за заповітом є відповідач ОСОБА_3 , її рідний брат, син спадкодавці.

В даний час в неї виникла необхідність оформити свої права на спадкове майно.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі прав та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З положень ч.2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Примакова В.В., в судовому засіданні позовну заяву про встановлення факту прийняття спадщини підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених в ній.

Відповідач ОСОБА_3 , в судовому засіданні позовні вимоги визнає не заперечує протии їх задоволення.

Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим повторно 24 листопада 2014 року, актовий запис № 19 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 , видане 16 листопада 2021 року (а.с.12).

На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою с. Перепеличчя, Немирівський район Вінницька область.

Позивачка, на момент смерті її матері ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч.ч.3, 5ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3ст.1268 ЦК України.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св 09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна.

Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне майно яке підлягає державній реєстрації, в силу вимог ч.1ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 , постійно проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_4 , якай померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент її смерті, за адресою АДРЕСА_1 .

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті її матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, як особи яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Немирівського:

районного суду: С.М.Науменко