Справа № 545/5287/24
Провадження № 2/535/161/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 січня 2025 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Шолудько А.В., з участю секретаря судових засідань Плотник І.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №545/5287/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 40375,00 грн. Позов заявлено з підстав порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.12.2024 позовна заява ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики передана за підсудністю до Котелевського районного суду Полтавської області. Справа №545/5287/24 надійшла до Котелевського районного суду Полтавської області 24.12.2024.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 31.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавала.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.55-56). Представник позивача заявив у позовній заяві письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі (а.с.5).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.57), про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення, суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2024 між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено Договір надання грошових коштів у позику №, який підписаний ОСОБА_2 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 5ugegm08a, про що свідчить роздруківка з електронної пошти позивача, з якої відправлено на електронну пошту відповідача одноразові ідентифікатори, а також договір позики та паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.1 Договору позики, Позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі: 5000,00 грн шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.5 та/або п.1.6 договору, його додатків.

Мета отримання кредиту «для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника». Процентна ставка фіксована. Строк позики (строк дії Договору) становить 30 днів. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») - 1,99% на день (726,35% річних). Процентна ставка Позаакційна (базова) - 2,5% на день (912,5% річних) фіксована (п.1.1.2-п.1.1.5).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що строк Позики (строк дії Договору) становить 30 днів.

Згідно з п.1.3 Договору, орієнтовний строк повернення позики на останній день дії Договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 13.02.2024. Дата повернення позики 14.03.2024. Повернення Позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок Позикодавця або через Особистий кабінет на Сайті Позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів, перелік яких розміщено на веб-сайті https://finsfera.ua. Моментом зарахування оплати Позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок Позикодавця або отримання відповіді від партнера Позикодавця про зарахування коштів.

Відповідно до п.1.5 Договору позики, на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99 % (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою.

Пунктом 1.5.1 Договору позики, визначено, що у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору, застосовується позаакційна (базова) процента ставка визначена у п.1.1.5 цього Договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.

Згідно із п.1.6 Договору позики, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний Кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується поза акційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

Відповідно до п.1.6.1 Договору позики, за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Даний пункт не застосовується у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування.

Згідно п.1.8 вказаного Договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в п.1.2 та або п.1.3 договору.

Відповідно до п.1.9 зазначеного Договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в Графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1 до договору).

Відповідно до довідки про перерахування коштів, ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» на виконання умов договору про надання платіжних послуг згідно з квитанцією до платіжної інструкції №19766-1354-87670762 через Термінал №1354 здійснив 13.02.2024 переказ 5000,00 грн з призначенням платежу «кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» поповнення карти VISA/MasterCard/НПС Простір НОМЕР_1 , ІД операції: .

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку до висновку, що позивачем доведено факт укладення 13.02.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 . Договору надання грошових коштів у позику № в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 5000,00 грн відповідачці.

Враховуючи вищевикладене, суд приходь до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за процентами у розмірі 35375,00 грн суд звертає увагу на наступне.

За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 35375,00 грн, суд притримується правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), відповідно до якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику № від 13.02.2024 строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 13.02.2024, дата повернення позики 14.03.2024.

За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 14.03.2024, однак ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 22.11.2024.

Оскільки Договором надання грошових коштів у позику № від 13.02.2024 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» мав право нараховувати відповідачу ОСОБА_1 передбачені цим договором відсотки.

Пунктом 1.5 договору визначено, що на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою.

Пунктом 1.6 договору визначено, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п. 1.2 цього договору, умови що донарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

З викладеного слідує, що оскільки протягом 30 днів (в межах строку дії Договору) позику не повернуто, то нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 2,5% на день від суми позики.

Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 5000,00 грн, узгодженої процентної ставки у розмірі 2,5% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсоткам за Договором надання грошових коштів у позику № від 13.02.2024 становить 3750, 00 грн (з розрахунку: 5 000,00 грн х 2,5% = 125 грн - сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами; 125,00 грн х 30 (строк дії договору) = 3750,00 грн).

Суд критично ставиться до позиції позивача щодо того, що на його переконання, нарахування процентів припиняється остаточно в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі, оскільки відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (провадження №12-85гс20) (пункт 111) припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № від 13.02.2024, укладеного між нею та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в обумовлені договором строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 8750, 00 грн, яка складається з 5000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 3750,00 грн заборгованості за процентами.

У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивача необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 525,00 грн.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № від 13.02.2024 року у сумі 8750, 00 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесят грн 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 525,00 грн (п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», , місцезнаходження: вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9, м. Київ, 01014.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 31.01.2025.

Суддя А.В. Шолудько