Провадження № 2/947/737/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участю секретаря судового засідання Ващенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Київського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в її інтересах представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулася ОСОБА_1 , поданим в її інтересах представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту її матері ОСОБА_4 від 05.11.2015.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідно до заповіту від 05.11.2015 заповідачка ОСОБА_4 заповідала своїй доньці ОСОБА_1 будинок та земельну ділянку під ним. Однак, на час відкриття спадщини, спадкодавиці належало тільки 1/2 частина вказаного будинку, що викликало необхідність тлумачення заповіту та визначення дійсної волі спадкодавиці.

Ухвалою суду від 26.12.2024 справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У підготовче судове засідання, 19.11.2024, сторони не з`явилися. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, а відповідач направила заяву про визнання позову та розгляду справи за її відсутності.

Оскільки будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, суд уважає за можливе провести судовий розгляд за наявними матеріалами (ч. 1 ст. 223 ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

З аналізу поданих заяв представником позивача та відповідачем вбачається, що їхні дії угоджені між собою, будь-яких даних про визнання позову відповідачем під тиском, або за інших несприятливих обставин, не має.

Відтак суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.11.2023, підтверджено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 . Київською державною нотаріальною конторою у місті Одесі заведена спадкова справа № 403/2024.

Відповідно до заповіту, складеного 05.11.2015 ОСОБА_4 , посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю., спадкодавиця заповідала належний їй житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку з кадастровим номером :43:006:0009, розташованих в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позивачці у цій справі.

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії НОМЕР_2 від 18.08.1972.

Так, з долучених до позовної заяви документів випливає, що право власності на вказаний будинок на момент смерті ОСОБА_4 належав спадкодавиці тільки у розмірі 1/2 частки у праві спільної часткової власності.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу частини вказаного житлового будинку від 19.02.2002 ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 придбала 3/4 частини будинку, а відповідно до договору довічного утримання від 19.02.2002 ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_4 1/4 частину вказаного житлового будинку.

Згідно з договором дарування від 21.11.2002, посвідченим державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Підгірняк О.А. за реєстровим № 4-2625, ОСОБА_4 подарувала, а позивачка прийняла в дар 1/2 частину у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, на момент смерті ОСОБА_4 у її власності залишалася 1/2 частина вказаного житлового будинку.

У передбачений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 , після смерті матері, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України звернувшись з відповідною заявою до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі.

Однак, оформити свої спадкові права позивачка не має можливості, оскільки у заповіті предметом спадкування вказано весь житловий будинок зад АДРЕСА_1 , що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1216, 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 1256 ЦК України).

Відповідно до ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Оскільки заповіт є одностороннім правочином, то зі змісту цієї статті логічно випливає, що тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця.

З огляду на встановлені фактичні обставин справи, дослідивши увесь текст заповіту суд доходить висновку, що за своїм сутнісним змістом розпорядження спадкодавиці ОСОБА_4 спрямоване на заповідання ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :43:006:0009, які залишилися в її власності на момент смерті.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 49, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту задовольнити.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_4 від 05.11.2015, посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. за реєстровим № 2-1919, таким чином, що майно, яке входить до складу спадщини, а саме 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :43:006:0009, спадкодавиця ОСОБА_4 заповіла своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К. А. Цирфа