Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1241/24
Провадження № 2/499/43/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Погорєлова І. В., секретаря Дібрової О. І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області; треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Іванівського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, - батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Рені Ренійського району Одеської області, Україна; виключити з актового запису за №124, вчиненого 18 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , - відомості про батька ОСОБА_4 , записавши в графі «Батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України; прізвище дитини « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 ».

Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 , з січня 2008 року по січень 2010 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 . Проживали за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, але шлюб не реєструвався. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений зі слів матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. ОСОБА_3 був тимчасово влаштований у сім`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка є рідною бабусею дитини. 12 червня 2023 року встановлено опіку над дитиною та покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Про смерть ОСОБА_7 дізнався в травні місяці цього року, оскільки був впевнений що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 є його рідним сином, то на нього як на батька в першу чергу покладаються обов`язки щодо виховання та утримування дитини, але оскільки відсутній запис про його батьківство, то змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства. У справі наявний до висновок про біологічне батьківство.

У справі відкрите загальне позовне провадження.

Позивач надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, задовольнити вимоги позовної заяви, а також вказав про те, що йому роз`яснені та зрозумілі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дітей.

Представник відповідача служби у справах дітей Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без їх участі, проти позовних вимог не заперечували.

Представник третьої особи: Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Повідомлена про розгляд справи третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань не подавала.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідач визнав позов та таке визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , в графі «Батько» якого записаний ОСОБА_4 , а в графі «Мати» ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис за №322, та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

За розпорядженням Ренійської районної державної адміністрації від 25.09.2019 року №218/А-2019 «Про надання статусу дитини-сироти ОСОБА_3 », ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було надано статус дитини-сироти, тимчасово влаштовано у сім`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка є рідною бабусею дитини, оскільки мати дитини померла, а батько записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Здійснення запису батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України також підтверджується листом Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 964/24.12-18 від 25.12.2024 року.

12 червня 2023 року рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Одеської області №192-ВН «Про призначення опіки над дитиною-сиротою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 », встановлено опіку над дитиною та покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з довідкою-характеристикою № 705, виданою 05.07.2024 року Великобуялицькою сільською радою Березівського району Одеської області, ОСОБА_1 тимчасово проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , працює неофіційно в м. Одесі, одружений не був, але має двох неповнолітніх синів до 18 років, нарікань з боку сусідів та мешканців селища Петрівка в його бік не надходило, компрометуючих матеріалів у сільської ради щодо нього немає.

Відповідно до висновку про біологічне батьківство № MGU 0794 від 24 липня 2024 року проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Генкод Діагностик» встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ймовірністю 99,%.

При прийняті рішення суд виходить з такого

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року, справі № 205/5698/21, провадження № 61-564св23.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі про біологічне батьківство, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України.

Абзацом 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

На підставі наведеного, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, доведені висновком експертизи, суд приходить до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Служби у справах дітей Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (вул. Центральна, буд. 93, с-ще Іванівка Березівського району Одеської області; ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ), Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Чобану Степана, буд. 125, м. Рені Ізмаїльського району Одеської області; ), про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Рені Ренійського району Одеської області, Україна;

Виключити з актового запису за №124, вчиненого 18 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відомості про батька ОСОБА_4 , записавши в графі «Батько»: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України. Прізвище дитини « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ