Провадження № 2/359/849/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В..

при секретарі - Степаненко А.О.,

представника позивача - Сацик Р.В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

04.10.2024 ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє її представник адвокат Сацик Р.В., звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про поділ майна подружжя, за змістом якого просить суд:

- визнати об`єктом права спільної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 262,8 кв.м., житловою площею 73,9 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером :11:047:0007, площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей», АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 262,8 кв.м.. житловою площею, 73,9 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:047:0007, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га, з кадастровим номером :11:047:0007, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку гаражного боксу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей», в АДРЕСА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки OPEL, модель CORSA, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 , в сумі 110730 грн.

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 61905 грн.

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 15140 грн. (а.с.2-8)

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року було відкрито провадження за правилами загального судочинства та призначено до підготовчого засідання (а.с.76-77).

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав, а також просив відшкодувати понесені судові витрати: на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу, подав заяву про відшкодування судових витрат (а.с.96-99).

Відповідачем подано заяву про визнання позову щодо поділу майна подружжя та сплаченого судового збору, а саме в частині, що не підлягає поверненню з державного бюджету (а.с.87).

Дослідивши подані заяви, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, а також додатково витребуваними матеріалами цивільної справи №2-2938/2009, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про задоволення позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України п озивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, що також відповідає положенням п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23 листопада 1990 року перебувала у шлюбі, зареєстрованому у Відділі ЗАЦС Бориспільського міськвиконкому Київської області, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3 (а.с.17), який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року (а. с. 85-86).

Під час шлюбу на підставі Договору від 08 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області 08.11.2003 року подружжям був придбаний незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_1 . Готовність якого 61% (а.с.18-19).

01.07.2005 на ім`я відповідача ОСОБА_1 на підставі рішення Бориспільської міської ради від 01.03.2005 р. №1266-ХХІV-IV видано Державний акт на право власності на землю Серія ЯА №600055, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №63. Згідно з яким відповідач набув право власності на земельну ділянку площею 0.060 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку кадастровий номер :11:047:0007 (а.с.20-21).

Згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2009 року (справа №2-2938/2009) задоволено позов ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа Управління архітектури та містобудування Бориспільського міського виконавчого комітету, Державна архітектурно-будівельна інспекція Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_1 прав власності на самочинно збудовані житловий будинок «А-ІІ» розміром 10,35м х 9,16 м, прибудову розміром 7,74 м х 3,18м, убиральню «В» та літній душ «Б», що знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.93-95).

Згідно із Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 25020056 від 13.01.2010, реєстраційний номер 29422592 (а.с.33) та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 394430437 від 11.09.2024) 13.01.2010 за ОСОБА_1 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33,34).

Згідно із даними технічного паспорту на житловий будинок про АДРЕСА_1 , виготовленого Бориспільським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації 18 лютого 2009 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.23-32), будинок складається з двох поверхів та підвального приміщення: загальна площа по будинку 262,8 кв.м., житлова 73,9 кв.м.

Згідно з відповіддю Головного сервісного центру МВС від 13.09.2024 №31/2543А3-26645-2024 та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 за ОСОБА_1 06.09.2011 зареєстрований транспортний засіб автомобіль OPEL, модель CORSA, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с.43,44-45).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку СОД ФОП ОСОБА_4 від 23 вересня 2024 року №27 (а.с.46-49) орієнтована ринкова вартість автомобіля OPEL CORSA, 2011 року випуску, з об`ємом двигуна 1229 см3 з автоматичною коробкою передач та типом пального «бензин» станом на 23 вересня 2024 року може становити 221460 гривень (а.с.43,44-45).

Також під час перебування у шлюбі сторонами було придбано гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей» в АДРЕСА_2 , що підтверджується випискою із рішення правління ГК «Прометей» від 11.05.1996 року та Довідкою № 5 від 17.09.2024 року, виданою ГК «Прометей» (а.с.36,37).

Ці обставини повністю визнані відповідачем та ним не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічні положення містяться у ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З урахуванням викладеного є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення щодо задоволення позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у визначений нею спосіб, саме: визнання об`єктом права спільної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 262,8 кв.м., житловою площею 73,9 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером :11:047:0007, площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,- та гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей», АДРЕСА_2 ; визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 262,8 кв.м.. житловою площею, 73,9 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:047:0007, за адресою: АДРЕСА_1 , - на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га, з кадастровим номером :11:047:0007, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - та на 1/2 частку гаражного боксу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей», в м. Бориспіль, вул. Василя Стyca 26А; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки OPEL, модель CORSA, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 , в сумі 110730 грн.

У зв`язку з цим право приватної власності на спірний автомобіль після сплати грошової компенсації переходить до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до квитанції ID №2647-0766-6438-3548 від 04.10.2024 позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 15140 грн. (а. с. 1).

З урахуванням визнання позову відповідачем слід повернути позивачу 50% судового збору відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, що становить 7570 грн..

Разом із цим за загальним правилом, визначеним ч.1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Задоволення позову внаслідок визнання позову відповідачем не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати позивачу понесені судові витрати.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого судового збору в сумі 7570 грн..

Щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Судом встановлено, що на підтвердження заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 61905 грн. представником позивача надано копії документів: Договір про надання правничої допомоги №1548 від 21.08.2024 (а.с.100-108); Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги №1548 від 21 серпня 2024 року, датована 03 вересня 2024 року (а.с.109); Акт про надану правову допомогу №1 від 28 січня 2025 року (а.с.110); Детальний опис робіт (наданих послуг) від 28 січня 2025 року (а.с.112); оригінал квитанції №3178277 від 03.09.2024 про прийняття платежу в сумі 61905 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот п`ять гривень (а.с.111).

Встановлено, що визначена у Додатковій угоді до Договору про надання правової допомоги №1548 від 21 серпня 2024 року (а.с.109) винагорода за договором, яка включає в себе в тому числі, витрати, пов`язані зі збором доказів, підготовкою справи до розгляду, оплатою вартості послуг помічника адвоката, складає 1500 доларів США.

03.09.2024 позивач сплатила Адвокатському бюро «Романа Сацика» 61905 (а.с.111).

В цьому зв`язку суд звертає увагу, що відповідно до встановленого НБУ курсу гривні до іноземних валют станом на 03 вересня 2024 року вартість 1 долара США дорівнювала 41,0976 грн., тобто 1500 доларів США було еквівалентно 61646,4?0 грн.

Згідно з Актом про надану правову допомогу №1 від 28 січня 2025 року (а.с.110), виконавець виконав, а замовник прийняв наступні послуги:

- Підготовка адвокатського запиту до ГСЦ МВС №1342 від 06.09.2024 року;

- Підготовка адвокатського запиту ФОП Коляденко Н.І. №1353 від 20.09.2024 року;

- Підготовка адвокатського запиту ОК ГК «Прометей» №1366 від 01.10.2024 року;

- Підготовка та подача позовної заяви до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя;

- Підготовка та участь у судовому засіданні 03.12.2024 року у справі №359/10711/24;

- Підготовка та участь у судовому засіданні 27.01.2025 року у справі №359/10711/24;

- Підготовка заяви про відшкодування судових витрат.

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що загальна вартість витрат на правничу допомогу в порівнянні з переліком та обсягом фактично наданих адвокатом послуг є частково обґрунтованою.

Дійсно, позивачу були надані адвокатські послуги з підготовки позовної заяви, направленні адвокатських запитів, а також участі адвоката у підготовчому засіданні 03.12.2024 та 27.01.2025, Проте, визначена між Адвокатським бюро «Роман Сацик» та позивачем ОСОБА_2 загальна вартість послуг у фіксованій сумі 1500 доларів США, не відповідає складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт з надання правової допомоги та фактично витраченого часу. Зокрема, суд звертає увагу, що адвокатські запити мають стандартну форму з повторюваним правовим обґрунтуванням, в той час як конкретні запити на інформацію складаються з одного абзацу. Не є об`ємною за своїм змістом і підготовлена позовна заява що складається з 8 (восьми) сторінок, включаючи стандартне для такої категорії справ правове обґрунтування, а також необхідні для позовної заяви реквізити та перелік додатків.

Укладаючи Договір про надання правової допомоги та Додаткову угоду до нього, сторони договору не вважали за доцільне визначити вартість окремих послуг, конкретизувати їх обсяг, і адвокат, готуючи заяву про відшкодування судових витрат, складаючи детальний опис робіт, не вважав за потрібне вказати кількість витраченого часу щодо кожної наведеної у переліку послуги.

Разом із з цим суд зобов`язаний перевіряти та враховувати реальність адвокатських витрат та розумність визначеного розміру таких витрат, а тому дійшов висновку, що часткового задоволення поданої заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та зменшення розміру таких витрат до 8000 гривень, в межах законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати, та який відповідає критеріям реальності, розумності розміру витрат на адвокатські послуги з урахуванням обсягу та складності виконаних адвокатом робіт, а також визнання відповідачем позову у підготовчому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого судового збору в сумі 7570 грн. та частини витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,12,13,89,134,137,141,142,200,206,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем. Позов задовольнити повністю.

Визнати об`єктом права спільної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

- житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 262,8 кв.м., житловою площею 73,9 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером :11:047:0007, площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані за адерсою: АДРЕСА_1 ,

- гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей», АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на :

- 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 262,8 кв.м.. житловою площею, 73,9 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:047:0007, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га, з кадастровим номером :11:047:0007, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку гаражного боксу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прометей», в АДРЕСА_2 .

Визначити, що частка ОСОБА_1 у вказаному нерухомому майні становить 1/2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки OPEL, модель CORSA, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 в сумі 110730 гривень ( сто десять тисяч сімсот тридцять гривень).

Визначити, що після сплати вказаної грошової компенсації до ОСОБА_1 переходить право приватної власності на автомобіль марки OPEL, модель CORSA, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину понесених витрат на правову допомогу в розмірі 8000 гривень (вісім тисяч гривень), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 7570 гривень (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень).

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 50% сплаченого судового збору в сумі 7570 гривень (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень) відповідно до квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» ID №2647-0766-6438-3548 від 04.10.2024.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів