Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3478/24
Провадження № 2/553/254/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.01.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

за участю секретаря: Штанька С.Ю.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Посенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів, -

УСТАНОВИВ:

07.10.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів, в якій просить: на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зняти з обліку ос. рахунку № НОМЕР_1 , та спростувати всі шахрайські приписки ПТЕ по ос. рахунку № НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані таким чином:

«Обґрунтування вимог позовної заяви (ч. 1 ст. 175 ЦПК України):

- Короткий аналіз проявів шахрайства ПТЕ;

- Відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- Технічний аспект відключення від фіктивних та антикварних послуг ПТЕ;

- Економічне обґрунтування відмови від антикварних, енергозатрат них послуг ПТЕ;

- Про заяву представниці ПТЕ про видачу судового наказу як підставу моєї заяви;

- Правове обґрунтування відмови від антикварних, енергозатрат них послуг ПТЕ.

1. Короткий аналіз проявів шахрайства ПТЕ.

Прояви шахрайства ПТЕ по фіктивним та антикварним енергозатратним послугам не є предметом цієї позовної заяви, але ці прояви шахрайства ПТЕ мали вирішальне значення на перебіг подій.

В 2016 р. був змушений звернутись в Управління соціального захисту населення за начисленням субсидії для оплати фіктивних та антикварних послуг ПТЕ, яку позивачу оформили на півроку. Але, через шахрайські приписки ПТЕ, продовження начислення субсидії на наступні півроку було заблоковано ПТЕ.

2. Відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Позивачем була подана в ПТЕ Заява: (О правовых последствиях мошенничества ПОКПТЕ «Полтаватеплоенерго» и о частичном либо полном отказе от мошеннических услуг ПОКПТЕ «Полтаватеплоенерго» способом отключения двух либо всех четырёх батарей отопления. Ответ на исх. № Б-06/392 от 25.07.17.).

Від ПТЕ надійшла відповідь № Б- 1880 від 25.10.2017р.: …«З приводу відключення від централізованого опалення повідомляємо, що відповідно до Правил споживач може відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.» Заступник генерального директора Р. О. Кашин.

До наведеного потрібно додати, що постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 р. на яку посилався Заступник генерального директора ПТЕ, втратила чинність на підставі Постанови КМ № 85 від 02.02.2022.

Таким чином вирішальне значення як на той, так і на цей час має норма права ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»: … Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту… Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг!

Закон має найвищу юридичну силу над будь-якими підзаконними актами!

3. Технічний аспект відключення від фіктивних та антикварних послуг ПТЕ.

З урахуванням вище наведеного, з урахуванням відсутності заперечень ПТЕ (!!!) з приводу відключення від централізованого опалення, позивачем було в два етапи проведено відключення всіх чотирьох батарей опалення моєї квартири. Всі металеві стояки були замінені на поліпропіленові труби без штуцерів відводу в його квартиру.

Останній платіж по фіктивним та антикварним енергозатратним послугам ПТЕ був проведений мною через «Ощад 24/7» 11.07.2021р. в 09:04. Квитанція № 65122866.

Для технічного відключення від фіктивних послуг ПТЕ з його сторони ніяких дій не знадобилось на сходових майданчиках (МЗК місця загального користування або загально будинкові потреби) ніяких приладів опалення не встановлено та не передбачено проектом будинку!!!

Але ПТЕ настирно нараховує йому плату за цю фіктивну послугу!!! (Наприклад, за період з 01.01.2024 по 31.01.2024р. для моєї квартири нараховані 339,94 грн.). На майданчику кожного поверху під`їзду чотири квартири. Це означає, що на кожен поверх під`їзду нараховується плата за фіктивні послуги опалення МЗК у розмірі ? 1000 грн. На кожен під`їзд (10 поверхів) нараховується плата за фіктивні послуги опалення МЗК у розмірі ? 10000 грн. На наш будинок (10 під`їздів) нараховується плата за фіктивні послуги опалення МЗК (на яких не встановлено жодної батареї опалення !!!) у розмірі ? 100000 грн. на місяць. (І ці «юристки» звинувачують мене в своєї заяві, що я ним дуже - дуже багато заборгував).

Як що це послуга ПТЕ, то що тоді називати шахрайством? Тема шахрайства ПТЕ не обмежується цим прикладом , але не є предметом цієї позовної заяви.

Предметом позовної заяви є захист мого права відповідно норми ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»:

… Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту… Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг!

4. Економічне обґрунтування відмови від антикварних, енергозатратних послуг ПТЕ.

Більше 20 років мною не використовується послуга ПТЕ так званого «гарячого водопостачання». В моїй ванній кімнаті бойлер R?DA AQUA INOX 15л ?1500вт. Який (за паспортом) нагріває воду до 75°С за 30хв. Фактично, до температури 50°С вода нагрівається за 15 хв.

Практично для прийняття душу:

- з використанням бойлера мені знадобиться 10л води та 400Вт. електроенергії;

- з використанням "гарячого водопостачання" по антикварної технології лапотно - махорочних часів потрібно кожного разу зливати літрів 200 охолодженої в трубах води, яку потрібно гріти 24 години на добу.

Це злочин в особливо великих розмірах та бездарне обкрадання людей та майбутніх поколінь (запасів газу в надрах вистачить не більш чим на 20 ? 25років).

Це вперте порушення ст. 6 ЗАКОНУ УКРАЇНИ Про теплопостачання. Стаття 6. Принципи державної політики у сфері теплопостачання. оптимального поєднання систем централізованого та автономного теплопостачання; забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; підвищення екологічної безпеки систем теплопостачання; створення умов для впровадження енергозберігаючих технологій; (http://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/2633-15)

Замість створення умов для впровадження енергозберігаючих технологій ПТЕ займається створенням нових способів шахрайства (абонентне обслуговування за послуги якими я не користуюсь, та ще й умовно - постійна частина плати).

З приводу автономного опалення повідомляю, що спочатку мною використовувалась діюча модель АГВО. Функцію нагрівального котла виконувала звичайна каструля з вмонтованими в бокову стінку двома штуцерами. Через перехідники та металопластикові труби вона з`єднувалася з циркуляційним насосом та радіаторами опалення. Така модель системи АГВО найбільш економічна, але така система потребує постійного нагляду. (Готувався до закупки та оформлення справжнього котла).

Додатковою системою опалення планував використовувати Керамічний обігрівач із вуглецевого волокна 12к 33 Ом. (Фото 3). Технологія виготовлення такого керамічного обігрівача представлена ??за посиланням (https://www.youtube.com/watch?v=o_I9BstON1M).

Результат використання керамічних обігрівачів перевершив усі мої найоптимістичніші очікування та дозволив остаточно відмовитись від проекту АГВО.

Керамічний обігрівач підключається через таймер (Фото4). Це дозволяє повною мірою використовувати нічний тариф електромережі.

Мої чотири обігрівачі мають потужність по 175 вт кожен. Нагріваються до 58 ?С, жодного вата енергії не витрачається на обігрів вулиці. На відміну від «централізованого опалення», в якому 90% енергії йде на теплові втрати. Керамічні обігрівачі мають практично 100% безпеку, екологічність і можуть використовуватися в будь-яку пору року незалежно від офіційного опалювального сезону.

Скористаємося символом правосуддя та помістимо на одну чашу терезів антикварну технологію "гарячого водопостачання" та " централізованого опалення " за шахрайськими тарифами.

Ця антикварна енергозатратна технологія потребує: котельні, витрати на ремонт та обслуговування мільйонів кілометрів труб, величезної кількості потужних циркуляційних насосів; величезної кількості електроенергії для цих насосів, мільярди кубометрів газу на 90% теплових втрат.

На іншій чаші терезів - бойлерна технологія підігріву води, яка є в тисячі разів більш економічною.

Критерієм істини на цю тему є державні інтереси енергозбереження.

Державні інтереси енергозбереження не є чиєюсь примхою. Вони є найважливішою потребою. Суть у тому, що через 25 років запаси газу в надрах закінчаться і це матиме фатальні, катастрофічні наслідки, порівняно з якими все інше це дрібні неприємності.

За експертними оцінками в надрах України є запаси газу приблизно 500 млрд. м?. Останніми роками споживання газу значно скоротилося і становить приблизно 20 млрд. м?/рік. Таким чином бачимо, що наявних у надрах запасів газу вистачить у кращому разі на 25 років. Слід додати, що у Європі свого газу практично немає! За винятком (Нідерланди-600 млрд. м3; Норвегія -1700 млрд. м3). Для порівняння зазначимо, що потреби Китаю у газі становлять 400 млрд. м? на рік. Запасів норвезького газу Китаю вистачить на 4 роки. А ще є Індія, Японія, Корея, Пакистан….

Зелена енергетика розрахована на «золотий мільярд», решту населення вона не потягне.

Звідси випливає висновок, що тринькати дорогоцінні запаси газу на антикварну технологію "гарячого водопостачання" та "опалення" це не просто дурість це впертий злочин проти державніх інтересів енергозбереження!

4.1. Додаткові пояснення. Щоб мені не задавали «розумні» заперечення «фахівці» ПТЕ про те, що неможливо опалювати кімнату обігрівачем Р=175Вт, пояснюю.

Неможливо опалювати МЗК, якщо там немає радіаторів опалення, як це роблять «фахівці» ПТЕ, які вперто нараховують мені плату за ці фіктивні послуги. (п. 3 цієї заяви).

А потужність обігрівача кімнати має відповідати тепловим втратам вікон та зовнішніх стін. В першу чергу вікон. Якщо відстань між склом металопластикових вікон 2см, то утеплення зовнішніх стін пінопластом будь-якої товщини не допоможе скоротити теплові втрати.

При моїх параметрах теплових втрат обігрівач включається таймером, як правило, не більше ніж на 10 годин на добу.

5. Про заяву представниці ПТЕ про видачу судового наказу як підставу моєї заяви.

Заява (від 20.09.2024 р.) представниці ПТЕ про видачу судового наказу змушує мене подати цю позовну заяву. Це той випадок, коли не слідує доручати юристці Богу молитися.

Прихильність представниці ПТЕ до шахрайства заслуговує на відкриття кримінального провадження по статтям ККУ: (Стаття 364. Зловживання владою або службовим становищем, Стаття 366. Службове підроблення, Стаття 384. Введення в оману суду).

В заяві представниця ПТЕ повідомляє:

(Відповідно до статті 12 Закону №2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

…Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь- яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги.

…Взаємовідносини між заявником та боржником врегульовано (???) індивідуальними договорами (???) про надання послуг.) (Заява № 29-01/8-163-150-0 від 20/09/2024)

Ця брехлива інформація представниці ПТЕ (юристки) є підставою для відкриття кримінального провадження по статтям ККУ: (Стаття 364. Стаття 366. Стаття 384).

Ця брехлива інформація представниці ПТЕ спростовується доказами які представлені в Додатках 2 та 3, і фактами наведеними в цієї заяві.

Як один із доказів про надання послуг представниця ПТЕ зобов`язана надати докази (!!!) наявності радіаторів опалення в МЗК будинку, про що велося в п.3 цієї заяви. А там злочин в особливо крупних розмірах. Жодного радіатора опалення в МЗК будинку немає, а значна плата за фіктивну послугу мені нараховується. Як це прикажете зрозуміти? Ніяких договорів з ПТЕ мною не укладалось!!! Мною подавалась заява про відключення всіх батарей опалення моєї квартири. ПТЕ не заперечувало!!!.

Останній платіж по фіктивним та антикварним енергозатратним послугам ПТЕ був проведений мною через «Ощад 24/7» 11.07.2021р. в 09:04. Квитанція № 65122866.

Мої дії відповідають також Закону України «Про захист прав споживачів» Стаття 17. Права споживача у сфері …видів обслуговування.

2. … Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту… Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг.

Закон має найвищу юридичну силу над будь-якими підзаконними актами!

Але, все ж таки, якщо представниця ПТЕ (юристка), незважаючи на ні на що, збиралась через суд скасувати цю норму Закону, то це потрібно було обов`язково зробити до 11.07.2024р. 09:04 відповідно Квитанції № 65122866, та

ЦКУ Стаття 257. Загальна позовна давність.

1. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/435-15#Text

Ну, можливо, на юристок ПТЕ Стаття 257 ЦКУ не поширюється, але це повинно бути підтверджено відповідним документом, який необхідно приєднати к додаткам до заяви.

Крім того юристкам ПТЕ потрібно знати норму ч. 5 ст. 49 ЦПКУ Процесуальні права та обов`язки сторін:

У разі подання будь-якої заяви, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Представниця ПТЕ (юристка) ні яких доданих до заяви документів мені не посилала. Як доказ можливо пред`явити почтовий конверт в який крім заяви фізично нічого не вмістить навіть Коперфільд!

6. Правове обґрунтування відмови від антикварних, енергозатрат них послуг ПТЕ.

- (Конституція Стаття 68. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права … інших людей;

- Конституція Стаття 32. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації;

- ЗАКОН УКРАЇНИ про захист прав споживачів. Стаття 17. Права споживача у сфері …видів обслуговування.

2. … Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту… Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг;

- http://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/2633-15

Закон України «Про теплопостачання»

Стаття 6. Принципи державної політики у сфері теплопостачання. оптимального поєднання систем централізованого та автономного теплопостачання;

забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; підвищення екологічної безпеки систем теплопостачання;

створення умов для впровадження енергозберігаючих технологій; (!!!!!)

- ч. 2 статті 12 Закону України "Про ціни і ціноутворення", державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації) ).

- Урядова ініціатива енергетична незалежність України. Ні газовій залежності! Вимкни зайве опалення. https://www.slideshare.net/UkraineCrisisMediaCenter/govcommsua-47618353#4

Підсумок:

1. Підставою для моєї позовної заяви стала заява ПТЕ № 29-01/8-163-150-0 від 20.09.2024 про видачу судового наказу. Ця заява ПТЕ є продуктом шахрайства!

2. Заява ПТЕ підписана представницею ПТЕ (юристкою) І. Сотник. Шахрайські дії представниці ПТЕ (юристки) передбачають кримінальну відповідальність по статтям ККУ: (Стаття 364. Зловживання владою або службовим становищем, Стаття 366. Службове підроблення, Стаття 384. Введення в оману суду).

3. Ніяких договорів з ПТЕ мною не укладалося!!!

4. Ніяких послуг від ПТЕ мною вже більше трьох років не отримується!!!

5. Всі комунікації (шість стояків теплопостачання та два стояка так званого гарячого водопостачання) є моєю власністю та проходять через мою квартиру транзитом.

6. ПТЕ ці комунікації використовує на халяву (без плати за користування чужою власністю по загально прийнятим правилам). Фактично ПТЕ є боржником перед мною за користування моєю власністю для отримання свого прибутку!

7. Злісно порушуючи норми права:

- ч. 2 ст. 17 Закон України «Про захист прав споживачів» (Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту);

- ст. 6 Закон України «Про теплопостачання» (Принципи державної політики у сфері теплопостачання. оптимального поєднання систем централізованого та автономного теплопостачання;

забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; підвищення екологічної безпеки систем теплопостачання;

створення умов для впровадження енергозберігаючих технологій; !!!)

ПТЕ злочинно нав`язують свої фіктивні та антикварні енергозатратні послуги, які є злочином проти державніх інтересів енергозбереження!

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 68, 32 Конституції України; ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»; ст. 6 Закону України «Про теплопостачання»; ч. 2 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення»; Урядової ініціативи енергетична незалежність України. Ні газовій залежності! Вимкни зайве опалення!».

Усе зазначене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 року справу передано судді Тимчуку Р.І.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Заявою від 17.10.2024 зазначені в ухвалі суду недоліки було усунуто.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.10.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного.

07.11.2024 року від представника Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на адресу суду надійшов відзив, у якому представник вказав, що просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю і недоведеністю.

11.11.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому просить не приймати до уваги доводи, викладені у відзиві.

30.12.2024 року від позивача надійшла заява з поясненнями суті порушення норм процесуального права Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, зазначила, що в позові необхідно відмовити. Просила врахувати викладене у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що спірні правовідносини, що виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються нормами цивільного законодавства та, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач ОСОБА_1 є споживачем послуги з постачання теплової енергії та постачання та послуги з постачання гарячої води, що надається підприємством за адресою: АДРЕСА_1 .

Нарахування плати за комунальні послуги проводиться підприємством відповідно до вимог законодавства та існуючих нормативних документів, в установленому порядку, дії відповідача щодо порушення кількісних та якісних показників послуг не були визнані незаконними чи такими, що порушують права позивачів.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон).

Згідно положень ст. 1 Закону виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово- комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель та виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Пунтком 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Дана норма повністю узгоджується із правовою нормою, викладеною у п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій ст. 19 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Відповідно до ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

За приписами п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. При цьому, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

01.10.2021 набрали чинності постанови Кабінету Міністрів України № 1022 та № 1023 від 08.09.2021, якими затверджено типові публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. З текстом договору на послугу з постачання теплової енергії споживачі мають змогу ознайомитись на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua/.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ні на сьогодні, ні станом на 01.12.2021 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 не повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та зважаючи на те, що надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підприємством «Полтаватеплоенерго» не припинено та здійснюється безперервно свідчить проте, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Таким чином, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 з 01.12.2021 вважається укладеним Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір 1) та Індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води (далі Договір 2), які є публічними договорами приєднання (роздруківка індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, роздруківка Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, які розміщені на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» міститься в матеріалах справи).

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконувати належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Щодо відключення від мереж централізованого опалення.

Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року за № 1198 передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Згідно з вимогами будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від централізованого опалення) погіршує роботу системи в цілому, чим порушує права інших мешканців, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний дотримуватись вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 24-27 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади, самовільне відключення забороняється. Відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення. Підставою для припинення відносин з приводу теплопостачання є затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, акту про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

З 17 вересня 2019 року набув чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 липня 2019 № 69, яким затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому, втратив чинність наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за № 1478/11758 (із змінами).

Сама процедура відключення не зазнала суттєвих змін та передбачає, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної діючим Порядком процедури.

Відповідно до вказаного Порядку для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі ЦО і ГВП з відповідною письмовою заявою. У заяві повинні бути зазначені причини відключення. З урахуванням технічних можливостей даного населеного пункту комісія виносить рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО виконує проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі ЦО виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника приміщення (по закінченні робіт складається акт про відключення від мережі ЦО і в десятиденний строк подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання).

Матеріали справи не містять даних, що позивач звертався до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при виконавчому комітеті Полтавської міської ради для надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_3 від мереж ЦО і ГВП та встановлення індивідуального опалення. Також матеріали не містять даних, що позивач звертався до ВАТ «Полтавагаз» та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для отримання технічних умов та розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Таким чином, позивачем не було дотримано визначений законом порядок відключення від мереж централізованого опалення.

Відповідно до п. 40 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживач зобов`язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства (не допускати втручання у внутрішньобудинкову систему теплопостачання її переобладнання) під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що квартиру відключено від централізованого опалення у вставленому законодавством порядку, тому вказане відключення від мережі централізованого опалення є самовільним, та не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання зобов`язань щодо надання послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», за які позивач зобов`язаний здійснити розрахунок.

Така ж правова позиція висловлена Верховним судом України в постановах від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15 та справі № 6-170цс15, які в силу частини 1 статті 417 ЦПК України є обов`язковою.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ?

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.02.2025 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук