Провадження № 2/638/155/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 25 грудня 2015 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за договором не виконав.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 29 травня 2024 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 94888,31 грн, яка складається з: 58096,82 грн заборгованість за кредитом, 36791,49 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 грудня 2015 року у розмірі 94888,31 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року у справі № 638/12271/24 позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 грудня 2015 року (заборгованість за кредитом) у розмірі 58096,82 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1853,94 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проте у заяві про перегляд заочного рішення від 27 листопада 2024 року проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Зазначив, що долучені до позовної заяви докази, зокрема Анкета-заява та інші документи, не є прямими доказами заборгованості за кредитним договором. Крім того, у додаткових поясненнях від 09 січня 2025 року відповідач зазначив, що за період з 25 грудня 2015 року до 29 травня 2024 року банком було незаконно знято суму комісії та списані відсотки за використанням кредитного ліміту.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача просив справу розглянути за відсутністю позивача. Відповідач був належним чином повідомленим про судове засідання відповідно до вимог п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 131 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що що 25 грудня 2015 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якому зазначено, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути відсотки за користування кредитом.

В тексті позовної заяви позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 46,8% на рік.

До позовної заяви позивачем додано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка підписана ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості за договором від 25 грудня 2015 року станом на 29 травня 2024 року, Виписку по картці станом на 29 травня 2024 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк».

При цьому, вказані Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», Умов та правил надання банківських послуг не підписані ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Суд вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (25 грудня 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка підписана ОСОБА_1 , не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови нарахування штрафних санкцій, надані банком Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD» та Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, що саме ці Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD» та Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, як і не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами договору умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитом.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 25 грудня 2015 року між позивачем та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді умови щодо розміру процентної ставки за користування кредитом.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не доведено факту укладання із відповідачем договору від 25 грудня 2015 року на умовах, зазначених позивачем, зокрема, щодо розміру процентної ставки за користування кредитом.

З урахуванням зазначених обставин, не заслуговують на увагу посилання позивача про те, що між банком та клієнтом був укладений договір приєднання в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України та підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів, тобто зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, формулярами та стандартними формами якого є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, згідно яких обслуговується відповідач.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 36791,49 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 58096,82 грн суд зазначає наступне.

З досліджених в судовому засіданні Розрахунку заборгованості та Виписки по банківському рахунку, які є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, судом встановлено, що за період з 26 грудня 2015 року до 01 травня 2024 року позивачем з рахунку відповідача безпідставно, враховуючи відсутність належних доказів щодо умов нарахування відсотків, здійснено списання відсотків за використання кредитного ліміту у загальному розмірі 112993,59 грн.

З аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, які надані позивачем, вбачається, що Банк, систематично, отримуючи від відповідача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, на власний розсуд та без достатніх підстав спрямовував частину внесених відповідачем грошових коштів на погашення заборгованості за відсотками та списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту, що призвело до штучного збільшення суми (тіла) кредиту.

Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 58096,82 грн.

Разом з тим позивач не надав суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань.

Банк просить суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 58096,82 грн. При цьому, як встановив суд, Банк безпідставно списав з клієнта в рахунок сплати процентів, які він не мав права нараховувати та списувати, грошові кошти у розмірі 112993,59 грн, що значно перевищує суму, яку просить стягнути Банк (фактична переплата відповідача складає 54896,77 грн).

Беручи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки та списував з відповідача протягом строку кредитування відсотки за користування кредитом, внаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки розмір необґрунтовано нарахованих та списаних відсотків перевищує суму тіла кредиту відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заборгованість за тілом кредиту є повністю погашеною відповідачем, що у даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з позивача на користь відповідача сплачений останнім судовий збір у розмірі 605,60 грн, сплачений останнім за подання заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. 10, 12-13, 76-81, 89, 128, 131, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 30 січня 2025року.

Суддя І.П. Латка