Справа № 274/3143/23 Провадження № 2-ві/274/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вдовиченко Т.М. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М.

Заява про відвід обґрунтована тим, що під час проведення підготовчого засідання 14.11.2023 суддя Вдовиченко Т.М. в образливій, принизливій та зверхній формі висловлювалася на адресу заявника та на адресу його представника щодо неналежної (на її думку) процесуальної поведінки. Водночас суддя Вдовиченко Т.М. ставила у приклад поведінку іншої сторони та її представника. При цьому головуючий суддя, не виконавши приписи ч. 2 ст. 197 ЦПК України, щодо з`ясування наявності бажання сторін укласти мирову угоду, або врегулювати спір іншими засобами, визначеними цією правовою нормою, заперечила наявність у Павленка А.Ю. права давати пояснення щодо цих питань, що було причинною відкладення підготовчого засідання за клопотанням представника під час перебування ОСОБА_1 у службовому відрядженні. Суддя Вдовиченко Т.М. під час проведення цього ж підготовчого засідання відхилила клопотання ОСОБА_1 про оголошення кілька хвилин перерви для підготовки відповіді на її питання щодо можливості закриття підготовчого провадження, прийняла рішення про його закриття, позбавивши його можливості довести обставини, на які він послався у своєму зустрічному позові. При цьому з іншою стороною та її представником суддя розмовляла спокійно і доброзичливо. Суддя Вдовиченко Т.М. під час підготовчого засіданні, суддя вживала займенник множини "ми", хоча вона розглядає справу одноособово, що викликало сумнів щодо самостійності прийняття таких рішень сддею та створило враження їх прийняття під впливом представника позивача за первісним позовом. Зазначені обставини, свідчать про недотримання суддею Бангалорських принципів поведінки судді.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. від 22.01.2025 заявлений відвід 14.12.2023 відповідача ОСОБА_1 головуючому судді Вдовиченко Т.М. визнано необґрунтованим.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно положень ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд заяви про відвід судді Вдовиченко Т.М. за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Додатково звертає увагу, що перш за все заяву про відвід обгрунтовував нетактовною поведінкою судді відносно нього, а також очевидною прихильністю судді до іншої сторони, зокрема представника позивача за первісним позовом.

Суд вважає можливим розглянути заяву про відвід за відсутності учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви із таких підстав.

Так, відповідно до положень ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Як передбачено вимогами ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, ст. 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі Веттштайн проти Швейцарії).

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що суддя Вдовиченко Т.М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Із тексту заяви слідує, що у сторони відповідача сформувався обґрунтований і розумний сумнів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді Вдовиченко Т.М. при розгляді цієї справи. Наведені вище факти дозволяють стверджувати про певну прихильність головуючого судді до однієї зі сторін (а саме до представника позивача за первісним позовом), що не узгоджується із засадами неупередженості. В цих умовах відповідач не впевнений в тому, що цей спір буде вирішено судом справедливо і об`єктивно.

Аналіз змісту заяви про відвід судді Вдовиченко Т.М. дає підстави для висновку, що відповідач не погоджується з процесуальними діями судді під час розгляду справи, що не доводить існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в упередженості або об`єктивності судді Вдовиченко Т.М., а тому в задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Такого висновку суд дійшов керуючись тим, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі усі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могло б бути добросовісно сприйнято та оцінено судом.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Доказів, що свідчать про упередженість судді Вдовиченко Т.М. не надано, у зв`язку з чим заявлений відповідачем відвід є не вмотивованим.

Таким чином, незгода сторони з процесуальними діями судді під час розгляду справи, не може слугувати підставою для відводу судді.

Розглянувши питання про відвід судді Вдовиченко Т.М. в порядку, визначеному ч.8 ст. 40 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважаю, що заявлений відвід задоволенню не підлягає, оскільки підстав для відводу судді, передбачених вищенаведеними положеннями чинного процесуального законодавства України, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 260 - 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Вдовиченко Т.М. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та про поділ майна подружжя заяву ОСОБА_1 заяву про відвід судді - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено 03.02.2025.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА