КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/2410/24 Головуючий у І інстанції - Галаган В.І.
апеляційне провадження №22-ц/824/2042/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

установив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції.

Просила суд, встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 16 червня 2021 року по 24 липня 2023 року.

Встановити факт, що вона була членом сім`ї ОСОБА_2 станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу передано до Великоолександрівського районного суду Херсонської області, за територіальною підсудністю.

Ухвала суду мотивована тим, що за даними Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2023 року №3004-, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ..

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2023 року №3004- не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) особи-відповідача.

Отже, зазначена адреса реєстрації ОСОБА_1 територіально не віднесена до Дніпровського району м. Києва, а знаходиться в Бериславському районі Херсонської області.

Беручи до уваги неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 30 травня 2023 року №566/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Бериславського районного суду Херсонської області на Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, а тому підлягає передачі до Великоолександрівського районного суду Херсонської області, до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 31 ЦПК України належить розгляд вищезазначеної позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2023 року №3004-, не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) особи-відповідача.

Звертає увагу, що вона не є особою-відповідачем та ніколи не виникало підстав скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб.

Крім того, суд першої інстанції також безпідставно посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Саме Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлюються гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 4 зазначеного закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково.

Просила суд, скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій просила суд, встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 16 червня 2021 року по 24 липня 2023 року.

Встановити факт, що вона була членом сім`ї ОСОБА_2 станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як убачається з паспортних даних ОСОБА_1 , вона зареєстрована за адресою: Херсонська обл., Бериславський р-он, с. Зміївка.

Однак, як вбачається з Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2023 року №3004- фактичне місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Передаючи справу на розгляд до Великоолександрівського районного суду Херсонської області, суд першої інстанції виходив з того, що адресою місця реєстрації ОСОБА_1 є Херсонська обл., Бериславський р-он, с. Зміївка, однак зазначена адреса територіально не віднесена до Дніпровського району м. Києва, а знаходиться в Бериславському районні, Херсонської області, а тому враховуючи рішення ВРП від 30 травня 2023 року №566/0/15-23суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, і її необхідно передати за підсудністю до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», є спеціальним законом, щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій, зокрема, вказувала на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до довідки про взяття на облік ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2023 року №3004-фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, ОСОБА_1 має право, як внутрішньо переміщена особа, місце перебування якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Дніпровського району м. Києва, подавати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення до суду за місцем реєстрації її перебування.

Наведене у свою чергу свідчить про підсудність даної справи Дніпровському районному суду м. Києва.

При цьому вдавшись до аналізу положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд першої інстанції не звернув уваги, що Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом, щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Отже, викладені заявником в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження, і дають підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року про передачу заяви на розгляд до Великоолександрівського районного суду Херсонської області скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба