справа № 274/9185/24
провадження № 2/0274/2122/24
Рішення

Іменем України

31.01.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

Представник позивача Киричук Г.М., звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідачки на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №201 від 06.09.2021 у розмірі 25096,69 грн, за кредитним договором № від 31.12.2022 у розмірі 19991,02 грн, за кредитним договором № від 31.12.2022 у розмірі 25546,41 грн, в загальному розмірі 70634,12 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

06.09.2021 кредитний договір №201, за яким позичальнику надано кредит у сумі 15000,00 грн.;

31.12.2022 кредитний договір №, за яким позичальнику надано кредит у сумі 16550,57 грн;

31.12.2022 кредитний договір №, за яким позичальнику надано кредит у сумі 21149,70 грн.

Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Станом на 09.09.2024 має заборгованість: за кредитним договором №201 від 06.09.2021 в розмірі 25096,69 грн., з яких: 12105,33 грн - заборгованість за кредитом; 2,77 грн - заборгованість за процентами, 12 988,59 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 19991,02 грн., з яких: 16550,57 грн - заборгованість за кредитом; 2,29 грн - заборгованість за процентами, 3438,16 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 25546,41 грн., з яких: 21149,70 грн - заборгованість за кредитом; 3,01 грн - заборгованість за процентами, 4393,70 грн - заборгованість за комісією.

Вказану суму боргу та судові витрати позивач просив стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2024 відкрито спрощене провадження у справі без повідомленням сторін (а.с. 55 - 56).

Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, яка отримана нею особисто 06.12.2024.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

З`ясувавши обставини, дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

06.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У вказаній заяві відповідачка підтвердила, що вона в повному обсязі приймає Публічну пропозицію АТ «Перший український міжнародний банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на сайті банку: pumb.ua. Таким чином, відповідачка акцептувала публічну пропозицію банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 8 - 9).

У своїй заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачка просила надати їй споживчий кредит у розмірі 15 000 грн. Строком на 24 місяці, зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99%.

Також установлено, що відповідачка 06.09.2021 року ознайомилась та підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні істотні умови кредитного договору (а.с. 9 зворот).

Позивач, умови договору виконав, надавши відповідачці кредит в розмірі 15000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.51964850.116253.8810 від 06.09.2021 (а.с. 32 зворотній бік).

Факт видачі кредиту також підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки ОСОБА_1 за період з 06.09.2021 року по 09.09.2024 року (а.с. 34-39).

Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором.

Станом на 09.09.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 201 від 06.09.2021 становить 25096,69 грн., з яких: 12105,33 грн - заборгованість за кредитом; 2,77 грн - заборгованість за процентами, 12 988,59 грн - заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 34 - 35).

Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачка не заперечила та не спростувала.

09.09.2024 АТ «Перший український міжнародний банк» надіслало на адресу відповідачки письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості станом на 09.09.2024 в розмірі:

за кредитним договором №201 від 06.09.2021 в розмірі 25096,69 грн., з яких: 12105,33 грн - заборгованість за кредитом; 2,77 грн - заборгованість за процентами, 12 988,59 грн - заборгованість за комісією;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 19991,02 грн., з яких: 16550,57 грн - заборгованість за кредитом; 2,29 грн - заборгованість за процентами, 3438,16 грн - заборгованість за комісією;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 25546,41 грн., з яких: 21149,70 грн - заборгованість за кредитом; 3,01 грн - заборгованість за процентами, 4393,70 грн - заборгованість за комісією; (а.с. 27-29).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 31.12.2022, відповідачці надано кредит в розмірі 21 149,70 грн на споживчі цілі, строком на 36 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4% (а.с. 15 - 16).

31.12.2022 відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, у якому містяться основні умови договору, порядок повернення кредиту (а.с. 17).

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав, надавши грошові кошти, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.62147770.105959.25578 від 31.12.2022 (а.с.33 зворот).

Факт видачі кредиту також підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки ОСОБА_1 за період з 31.12.2022 року по 09.09.2024 року (а.с. 41).

Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором.

Станом на 09.09.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 31.12.2022 становить 19991,02 грн., з яких: 16550,57 грн - заборгованість за кредитом; 2,29 грн - заборгованість за процентами, 3438,16 грн - заборгованість за комісією (а.с.35 зворот - 36).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 31.12.2022, відповідачці надано кредит в розмірі 16550,57 грн на споживчі цілі, строком на 36 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4% (а.с. 12 - 13).

31.12.2022 відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, у якому містяться основні умови договору, порядок повернення кредиту (а.с. 14).

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав, надавши грошові кошти, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.62147769.105863.25578 від 31.12.2022 (а.с. 33).

Факт видачі кредиту також підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 31.12.2022 року по 09.09.2024 року (а.с. 40).

Станом на 09.09.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 31.12.2022 становить 25546,41 грн., з яких: 21149,70 грн - заборгованість за кредитом; 3,01 грн - заборгованість за процентами, 4393,70 грн - заборгованість за комісією (а.с.37 - 38).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530 ЦК України).

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за основними зобов`язаннями:

за кредитним договором №201 від 06.09.2021 в розмірі 25096,69 грн., з яких: 12105,33 грн - заборгованість за кредитом; 2,77 грн - заборгованість за процентами;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 19991,02 грн., з яких: 16550,57 грн - заборгованість за кредитом; 2,29 грн - заборгованість за процентами;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 25546,41 грн., з яких: 21149,70 грн - заборгованість за кредитом; 3,01 грн - заборгованість за процентами.

Зазначений розмір заборгованості знайшов свої підтвердження та підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд відмовляє у стягненні нарахованої банком комісії за кредитним договором №201 від 06.09.2021 в розмірі 12 988,59 грн;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 3438,16 грн;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 4393,70 грн з наступних підстав.

Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

У відповідності до частини першої статті 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 року в справі №583/3343/19 та від 15.03.2021 в справі № 361/392/20, вказавши, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць.

Умови договорів про споживчий кредит, укладених після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Врахувавши, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Пунктом 5 заяви №201 від 06.09.2021 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 4,99%, без уточнення які послуги банку включаються в комісію та із якою періодичністю ці послуги отримуються.

Пунктом 5 заяви № від 31.12.2022 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,4%, без уточнення які послуги банку включаються в комісію та із якою періодичністю ці послуги отримуються.

Пунктом 5 заяви № від 31.12.2022 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,44%, без уточнення які послуги банку включаються в комісію та із якою періодичністю ці послуги отримуються.

У кредитному договорі наявне посилання, відповідно до якого щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості визначається у ДКБО.

Відповідно до пункту 5.7.3 Договору комплексного банківського обслуговування, що долучений позивачем до позову - комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється на послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту (а.с.18-29).

Проте, як зазначено вище ЗУ «Про споживче кредитування визначає, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги.

Отже, оскільки відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 5 заяви №201 від 06.09.2021, пункту 5 заяви № від 31.12.2022, пункту 5 заяви № від 31.12.2022, щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту суперечать ч.ч. 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, суд доходить висновку про нікчемність пункту 5 заяви №201 від 06.09.2021, пункту 5 заяви № від 31.12.2022, пункту 5 заяви № від 31.12.2022 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Тому, позовні вимоги АТ "ПУМБ" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за обслуговування кредиту є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, позов АТ «Перший український міжнародний банк» підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути заборгованість станом на 09.09.2024 в загальному розмірі 49813,67 грн, з яких:

за кредитним договором №201 від 06.09.2021 в розмірі 12108,10 грн., з яких: 12105,33 грн - заборгованість за кредитом; 2,77 грн - заборгованість за процентами;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 16552,86 грн., з яких: 16550,57 грн - заборгованість за кредитом; 2,29 грн - заборгованість за процентами;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 21152,71 грн., з яких: 21149,70 грн - заборгованість за кредитом; 3,01 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати по сплаті судового зболру, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1708,40 грн.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,247,258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Андріївська, 4) заборгованість:

за кредитним договором №201 від 06.09.2021 в розмірі 12108,10 грн., з яких: 12105,33 грн - заборгованість за кредитом; 2,77 грн - заборгованість за процентами;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 16552,86 грн., з яких: 16550,57 грн - заборгованість за кредитом; 2,29 грн - заборгованість за процентами;

за кредитним договором № від 31.12.2022 в розмірі 21152,71 грн., з яких: 21149,70 грн - заборгованість за кредитом; 3,01 грн - заборгованість за процентами.

Всього стягнути заборгованість в загальному розмірі 49813,67 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Андріївська, 4) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1708,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко