Справа № 953/7914/24
Провадження № 2/953/331/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Глос М.Л.,
за участю секретаря Сороченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 червня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 219, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на різні з відповідачем погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння, втрату почуттів любові та поваги одне до одного. Як зазначається у позовній заяві, сторони станом на зараз разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 02 вересня 2024 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом неодноразового направлення судових повісток на адресу його державної реєстрації, що зазначена у позовній заяві і підтверджена отриманою на запит суду довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру. Проте відповідна поштова кореспонденція поверталася оператором поштового зв`язку через закінчення терміну зберігання. Інші адреси ОСОБА_2 позивачці і суду невідомі. За таких обставин суд вжив усіх передбачених законом необхідних заходів для сповіщення відповідача про розгляд справи і процесуальні можливості для цього вичерпані.
З огляду на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (набрала чинності для України 11.09.1997 року), відповідно до яких здійснення судового розгляду упродовж розумного строку є одним із елементів права людини на справедливий суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Верховний Суд, узагальнюючи судову практику, зазначив, що інститут заочного провадження спрямований на Реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства. У цій Рекомендації Комітет Міністрів акцентував увагу на важливості доступу сторін до спрощених і оперативніших судових процедур, захисту їх від невиправданих затримок, для чого необхідно надання і реалізація судом повноважень здійснювати судочинство більш ефективно.
За таких обставин, оскільки відповідач у встановленому законом порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив, з заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався, відзиву не подав, і позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне і можливе постановити заочне рішення на підставі поданих письмових доказів.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог
ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 219, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1
Від шлюбу подружжя має доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджена свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13 грудня 2011 року, у якому позивачка зазначена матір`ю, а відповідач батьком
(а.с. 8). Спору щодо місця проживання дитини сторони не мають.
Суд установив, що родинні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з істотним розходженням поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, відсутністю спільних інтересів та порозуміння. Станом на сьогодні позивачка та відповідач разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вживати заходів для примирення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вважають за необхідне та доцільне. На переконання позивачки, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини.
Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.
У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.
Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також їх малолітньої доньки. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Як унормовано ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до дослідженого судом свідоцтва про шлюб під час його реєстрації сторони обрали прізвище відповідача як спільне, і позивачка змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». У позовній заяві ОСОБА_1 висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, що узгоджується з вимогами ст. 113 СК України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.
Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачкою у розмірі 968 грн. 96 коп. (а. с. 5). Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за результатами судового розгляду суд задовольняє позов, відповідні процесуальні витрати необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 червня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 219, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_5 ».
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Суддя: М. Л. Глос