Номер провадження: 22-ц/813/1397/25
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» звернулися до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 106435 грн 06 коп.(а.с. 3-4 зворот).

20 грудня 2023 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси вирішено позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» задовольнити; стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за кредитним договором № 41553550 у розмірі 106435 грн 06 коп., з яких: 22301,77 грн строкова заборгованість по кредиту, 60442,14 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 2632,35 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 21058,80 грн - прострочена заборгованість по відсоткам; а також судовий збір в розмірі 2684 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн (а.с. 51-52).

25 січня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович подав заяву про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року (а.с. 58-60).

04 березня 2024 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 82-82 зворот).

09 квітня 2024 року через канцелярію Суворовського районного суду м. Одеси представник ОСОБА_1 адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович подав апеляційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року (а.с. 93-97).

18 квітня 2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року визнано неподаною та повернуто апелянтові (а.с. 100-100 зворот).

23 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку через Суворовський районний суд м. Одеси представник ОСОБА_1 адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович направив апеляційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року. Представник апелянта зазначає, що позивач не надав до суду доказів того, що відповідач отримував вимоги щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів та комісій, а також чи був повідомлений про вимогу щодо дострокового повернення кредиту. Тобто, на думку представника апелянта, позивачем не вживалися будь-які заходи досудового врегулювання спору. Крім того, представник апелянта вважає, що наявність заборгованості та її розмір не підтверджуються наданими суду доказами, оскільки можливість встановити наявність чи відсутність заборгованості, а також встановити її розмір, відсутня. При цьому, представник апелянта звертає увагу на те, що підписана позивачем анкета-заява містить встановлений розмір процентної ставки 0,0001%, що протирічить заявленим вимогам позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 50% річних на прострочену суму заборгованості за кредитом. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, представник апелянта просить скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с. 108-111 зворот).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження в справі було відкрите в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

25.06.2024 до апеляційного суду від представника АТ «КБ «Глобус» - адвоката Прохоренка Валерія Петровича надійшов відзив на апеляційну скаргу. Представник позивача зазначив, що підписанням заяви-анкети відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування. В анкеті-заяві міститься чіткий перелік послуг, зокрема, за надання яких відповідачу нараховувалась комісія в розмірі 3% за управління кредитом. Представник позивача зауважує, що для визнання умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності; умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві. При укладанні договору відповідач діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши характер правочину та всі його істотні умови. Нарахування комісії за обслуговування кредиту передбачено законом. Представник позивача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежно виконав прийняті на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу частково, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2021 ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № 41553550. Відповідно до вказаної анкети ОСОБА_1 був наданий кредит на суму 87744,91 гривень строком на 36 місяців з 18.11.2021 по 17.11.2024, пільговий період 13 місяців з 18.11.2021 по 18.12.2022.

За умовами договору встановлено: разова комісія банку 4799,76 грн; комісія за сервіс смс-інформування 475 грн; розмір процентної ставки 0,00001%; комісія за управління кредитом на пільговий період 0%; комісія за управління кредитом після пільгового періоду 3%; реальна відсоткова ставка 52,83% річних (а.с.18-19).

Відповідно до графіку платежів, щомісячний платіж за кредитом складає 4119,14 грн, з яких погашення суми кредиту з 18.12.2021 по 18.12.2022 - 4119,14 грн, а з 18.01.2023 по 17.11.2024 погашення суми кредиту 1486,79 грн та комісія за управління кредитом в сумі 2632,35 грн.

ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № 41553550 та паспорт споживчого кредиту (а.с.18-19, 20). Відомості щодо підписання інших документів, що стосуються кредитної заборгованості, матеріали справи не містять.

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положенням ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки позичальник не виконав умови кредитного договору в повному обсязі, він має сплатити на корить кредитора заборгованість у відповідному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» в редакції на момент укладення оскаржуваного кредитного договору, Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

За п. 4 ч. 1 ст. 1 цього Закону загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.

08.06.2017 Правління Національного банку України постановою № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 цих Правил Банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Відповідно до додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Отже, банк має право передбачити в договорі кредиту комісію за відповідні послуги банку.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19 комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку позичальника їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням. Наведена позиція узгоджується з висновками КЦС ВС в постановах від 14.09.2022 в справі № 755/11636/21, від 16.11.2022 в справі № 755/9486/21, від 14.09.2022 в справі 712/12028/20.

Отже, положення ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлює вид та об`єм послуг банку з обслуговування кредиту, які є безоплатними для позичальника.

В матеріалах справи міститься наданий позивачем Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус». В Додатку № 1 «Порядок надання та обслуговування споживчих кредитів» до Договору зазначено, що комісія за управління кредитом це щомісячна комісійна винагорода банку за обслуговування кредитної заборгованості за кредитом, наданим клієнту, яка визначена в заяві-анкеті на приєднання до договору. За п. 2.1.15.5 Додатку комісія за управління кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту (а.с. 5-17).

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази, що позичальник ознайомився та підписав Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», в якому детально роз`яснюється, що входить до послуг Банку з управління кредитом у відповідній редакції.

Отже, суд першої інстанції не врахував висновків Великої палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, а саме:

«…у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин».

При цьому, як роз`яснив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 «… з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту».

Тобто, в правовому полі споживач за кредитним договором є більш слабшою стороною в порівнянні з кредитором, та відповідно потребує встановлених законом гарантій захисту її прав. Натомість, кредитор повинен дотримуватися встановлених законодавством положень та добросовісно користуватися своїми правами.

За обставинами даної справи, в анкеті-заяві, яку підписав відповідач, відсутні відомості щодо того, за які саме послуги банку сплачується комісія за управління кредитом (наприклад, одноразове щомісячне інформування щодо його заборгованості чи багаторазове). При цьому, апеляційний суд зауважує, що сума комісії більш ніж в півтора рази перевищує платіж в якості погашення суми кредиту. Враховуючи вказані обставини в контекстному взаємозв`язку з наведеними положеннями законодавства, роз`ясненнями суду вищої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що положення кредитного договору в частині встановлення комісії за управління кредитом без деталізації змісту послуги суперечать положенням ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.

При цьому, апеляційний суд враховує роз`яснення Великої палати Верховного Суду в постанові від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц, провадження № 14-76цс22 за якими «згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постановах від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 (пункти 6.56-6.58), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21, пункт 9.58)). З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду не зв`язана посиланнями на норми права, зазначеними у позовній заяві та в інших письмових заявах учасників справи».

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору по суті не врахував вище викладеного, апеляційний суд змінює оскаржуване рішення в частині суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості погашення заборгованості.

За обставинами даної справи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 01.09.2023.

Відповідно до графіку погашення кредиту, відповідач в період з 18.12.2021 по 18.12.2022 мав сплачувати на користь банку 4119,14 грн як погашення суми кредиту, а з 18.01.2023 по 17.11.2024 1486,79 грн як погашення суми кредиту та 2632,35 грн як комісію за управління кредитом.

Оскільки умови договору, укладеного між сторонами, в частині встановлення комісії за управління кредитом є нікчемними, платежі за комісію не включаються до розрахунку заборгованості.

Отже, у відповідача за період з 18.12.2021 до 18.12.2022 утворилась заборгованість в сумі 53 548,82 грн та за період з 18.01.2023 по 01.09.2023 11 894,32 грн, а всього на суму 65 443, 14 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач сплатив 5000 грн на користь банку в якості погашення кредиту.

Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 60 443,14 грн в якості погашення суми кредиту та 17 294,53 грн в якості погашення процентів за користування кредитом. А всього 77 737, 67 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного нарахування відсотків за користування кредитом не знайшли свого підтвердження, адже в заяві-анкеті, яка підписана відповідачем встановлено, що реальна річна процентна ставка складає 52,83 %. Фіксована процентна ставка 0,00001 та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 50 % річних. Тобто, сторони досягли істотних умов договору. Доводи апелянта щодо паспорту споживчого кредиту не впливають на правову кваліфікацію спірних правовідносин, оскільки відповідач підписав анкету-заяву, в якій містяться істотні умови кредитування. Інші доводи апеляційної скарги спростовуються доводами апеляційної-скарги.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, то відповідно змінює розмір судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогами. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1959,32 грн та 4380 грн витрат на правничу допомогу.

Таким чином, з врахуванням вище наведеного, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, задовольняючи апеляційну скаргу, змінює оскаржуване рішення суду першої інстанції.На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (, місцезнаходження: пров. Куренівський, буд. 19/5, м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 41553550 у розмірі 77 737,67 грн, з яких: 60 443,14 грн заборгованість по кредиту; 17 294,53 грн заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (, місцезнаходження: пров. Куренівський, буд. 19/5, м. Київ) судовий збір в розмірі 1959,32 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (, місцезнаходження: пров. Куренівський, буд. 19/5, м. Київ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4380 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік