Справа № 569/1971/25
УХВАЛА

31 січня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Ковальова І.М., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту батьківства, зобов`язання вчинення певних дій,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 30 січня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту батьківства, зобов`язання вчинення певних дій.

У заяві заявниця просить суд встановити факт батьківства, а саме що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сум Сумської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в м.Суми Сумської області; внести зміни до актового запису №38 від 10.01.2017 р. складеного Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, зазначивши у графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України.

Як зазначає у заяві заявниця, вона та ОСОБА_2 з 2014 по серпень 2016 року проживали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без шлюбу, вели спільне господарства, формували спільний бюджет, були пов`язані побутом та мали спільне місце проживання. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька ОСОБА_4 . На момент народження доньки вони з ОСОБА_2 не перебували у шлюбі, тому у свідоцтві про народження дитини інформація про батька була записана на підставі ч.1 ст.135 СК України. В подальшому, з березня 2022 року вони з ОСОБА_2 зійшлися, однак з лютого 2022 року він пішов добровольцем в ТРО і з березня 2022 року перебував на Сумському кордоні. 26 серпня 2023 року вона з дитиною переїхали до Польщі. 01 серпня 2024 року її знайома в телефонному режимі повідомила про загибель ОСОБА_2 , котрий загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Покровськ Донецької області. Після цього 08 серпня 2024 року вона з донькою повернулась до України. За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини ОСОБА_4 , у них була усна домовленість і він систематично надавав їй матеріальну допомогу на утримання та розвиток доньки.

Встановлення факту батьківства необхідно для призначення пенсії її доньці у зв`язку з втратою годувальника, а також з метою внесення змін до актового запису про народження.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції, якими є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, заявниця вказала, що встановлення відповідного факту є необхідним для призначення пенсії її доньці у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, при розгляді заяви вбачається спір про право.

Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що у даному випадку встановлення факту батьківства необхідно заявниці для отримання соціальних виплат, в тому числі і виплати пов`язаних з призначенням пенсії по втраті годувальника, тобто у даному випадку вбачається спір про право, тому у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,19,260,293,315,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту батьківства, зобов`язання вчинення певних дій на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці її право на звернення до суду з позовною заявою у загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Рівненської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов