Справа № 635/4386/24
Провадження № 2/635/288/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович,

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1144550 від 18 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29281, вчинений 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про звернення стягнення з ОСОБА_1 суми в розмірі 9910,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 29281 про звернення стягнення з ОСОБА_1 . На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. відкрито виконавче провадження № 68530047, про яке позивач дізнався у лютому 2024 року. На думку позивача, виконавчий напис № 29281 вчинений нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає виконанню з огляду на наступне. Позивач не має жодних правовідносин з ТОВ «Споживчий центр», ніколи не укладала з вказаним товариством жодних договорів, угод будь-якого характеру. Крім того 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Як вбачається з вказаної постанови, якою затверджено зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у розділі «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами»: доповнено перелік після Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, які випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена постанова залишена без змін. Постановою Великої палати верховного суду від 20 червня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, на підставі якого вчинявся оскаржуваний виконавчий напис, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Нотаріус вчинив виконавчий напис № 29281 на підставі кредитного договору, який не був засвідчений нотаріально, що в свою чергу є грубим порушенням. За таких обставин, нотаріус не міг здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками фінансової компанії, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Отже, на підставі документів, наданих ТОВ «Споживчий центр» нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2024 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2024 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 29281, вчиненого 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості в розмірі 9910,00 гривень (виконавче провадження № 68530047) до розгляду судом справи по суті.

10 травня 2024 року представник відповідача подав суду клопотання про залишення позову без розгляду.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносин.

Судом встановлено, що 22 червня 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, відповідно до умов якого позивачу надано кредит в розмірі 9000,00 гривень на строк 14 календарних днів, з нарахуванням процентів за користування кредитом.

20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 29281 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 31.03.2020-010000126 від 31 березня 2020 року, укладеним з ТОВ «Споживчий центр»; строк платежу за кредитним договором настав 15 квітня 2020 року; стягнення заборгованості проводиться за період з 15 квітня 2020 року по 01 грудня 2021 року; сума заборгованості складається з: простроченого основного боргу у розмірі 6000,00 гривень, прострочених процентів у розмірі 3360,00 гривень, плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 550,00 гривень; загальна сума, яка підлягає стягненню 9910,00 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнка І.Р. від 07 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68530047 з виконання виконавчого напису № 29281 вчиненого 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості в розмірі 9910,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчено нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 31.03.2020-010000126, укладеного 31 березня 2020 року, та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 29281 від 20 грудня 2021 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 29281 від 20 грудня 2021 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості, реєстр № 29281.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29281, вчинений 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Споживчий центр» заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, місцезнаходження: місто Харків, провулок Інженерний, 9.

Повне судове рішення складено 30 січня 2025 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна