Єдиний унікальний номер 728/3092/24
Номер провадження 2/728/112/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.

при секретарі Петренко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 3/4 його частини, як спадкоємцем за законом, а за ОСОБА_2 1/4 його частину, як члена колгоспного двору.

Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12.12.2024 року відкрито провадження по справі з визначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі та їх представник адвокат Ковалюх В.М. в судове засідання не з`явилисяся, але у своїй заяві просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Бахмацької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. У визначений судом строк відзив на позов не подали.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 , рідна баба позивачів, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 03.09.2002 року.

За довідкою Курінської сільської ради від 06.10.2017 року на день смерті ОСОБА_3 з нею була зареєстрована невістка ОСОБА_4 . Заповітом, посвідченим Курінською сільською радою 06.12.1996 року, ОСОБА_3 все своє майно заповідала внуку ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті баби, що підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2 , виданого 20.07.1968 року Курінським бюро ЗАГС, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Батьки перебували в шлюбі, про що свідчить свідоцтво про одруження НОМЕР_3 від 10.06.1967 року.

Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 02.11.1991 року підтверджується зміна прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Батько позивачів ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 .

Згідно довідки Бахмацької міської ради від 23.07.2021 року на день смерті ОСОБА_5 разом із ним були зареєстровані і проживали дружина ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 .

Мати позивачів ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 від 05.05.2014 року.

Довідкою Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 1747 від 06.10.2017 року підтверджується, що на день смерті ОСОБА_4 разом з нею ніхто не був зареєстрований і не проживав.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч.1 ст. 1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ч.1 ст. 1270 ЦК України.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12.08.2024 року позивачу ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , оскільки в шестимісячний строк позивач ОСОБА_1 не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини.

Відповідно до повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори від 01.01.2025 року №03/01-16 спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 була відкрита 17.08.2021 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 . У справі є заповіти посвідчені Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області за за № 235 від 06.12.1996 року на все майно на ім`я ОСОБА_1 , за №249 від 27.07.2000 року на сертифікат на право земельної частки (пай) серії ЧН №0195898 на ім`я ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видані від 01.08.2024 року ха №1320-1322 на земельні ділянки на ім`я ОСОБА_1 .

Листом від 18.02.2024 року державний нотаріус Бахмацької державної нотаріальної контори Кухта Т.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок через відсутність правовстановлюючих документів.

До складу спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок згідно довідки Бахмацької міської ради від 25.06.2024 року належав до суспільної групи колгоспний двір, в якому станом на 15.04.1991 року були зареєстровані : голова двору ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_4 , онука ОСОБА_6 . Згідно довідок КП «Прилуцьке МБТІ» від 08.04.2024 року право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано, самочинного будівництва не виявлено. За даними технічного паспорта вказаний будинок та господарські будівлі і споруди збудовані протягом 1970-1988 років. Вартість спадкового майна становить 97047 грн., що підтверджує звіт про оцінку майна, виготовлений 27.06.2024 року ТОВ «ТП «Світ».

За приписами Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" від 02.07.1968 р. кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Згідно з положеннями статті 120 ЦК УРСР(1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об`єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім`я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї одна з умов членства в колгоспному дворі.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадщину у вигляді 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , прийняли його мати ОСОБА_3 (1/8) та дружина ОСОБА_4 (1/8).

Частку ОСОБА_3 (3/8 1/4 як члена колгоспного двору та 1/8 як спадщину після смерті сина ОСОБА_5 ) прийняв внук ОСОБА_1 як спадкоємець по заповіту.

Частку ОСОБА_4 (3/8 1/4 як члена колгоспного двору та 1/8 як спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 ) також прийняв у спадщину ОСОБА_1 як спадкоємець по закону. Йому належить 3/4 частки у вищевказаному будинку, а ОСОБА_2 належить 1/4 частка в цьому будинку як члену колгоспного двору.

Згідно абз.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року такими, що не втратили право на майно колгоспного двору вважалися всі особи, що мешкали та були прописані в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Отже, житловий будинок було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства як власність колгоспного двору.

Таким чином, право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на власність членів припиненого колгоспного двору.

В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачу ОСОБА_8 у реалізації спадкових прав після померлих батьків в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцями за час життя права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом після померлих, відповідно, 30.05.1996 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , прийняття ним спадщини, неналежне оформлення спадкодавцями права власності на будинок, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями після померлих ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом».

Відповідно до частини 1 статті Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом».

Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…».

Як член колгоспного двору, позивач ОСОБА_2 має право по 1/4 частину вищевказаного домоволодіння, проте зареєструвати вказану частину будинку у передбаченому законом порядку позбавлена можливості через відсутність відповідних документів, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за нею слід визнати право власності на 1/4 частину будинку з надвірними будівлями, як члена колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 1218, 1261 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 76-81, 89, 206 ч. 4, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п.23 ППВС України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 часток житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

ОСОБА_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: Бахмацька міська рада, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул. Соборності, 42, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 29.01.2025 року.

Суддя О.В. Роздайбіда