РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року, місто Звягель Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.,

(Справа № 285/5104/24, провадження у справі № 2/0285/484/25)

розглянув у судовому засідання у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "Євроінс Україна", про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

У 19 жовтні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь збитки у розмірі 4 357 грн 73 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 09.08.2023 року близько 15 год. 30 хв. на автодорозі М-05 Київ Одеса 24 км + 100 м сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , порушив вимоги п. 10.3. Правил дорожнього руху, зокрема, під час зміни смуг, повертаючи праворуч, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтися, здійснив зіткнення з автомобілем CHEVROLET MALIBU, р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобіль CHEVROLET MALIBU, р.н.з. НОМЕР_2 , який їй належить на праві власності, отримав механічні пошкодження. На місці ДТП водіями складено Європротокол (Повідомлення про ДТП), в якому водій ОСОБА_2 автомобіля MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , свою вину визнав. Власник даного транспортного засобу ОСОБА_3 застрахував відповідальність водія автомобіля MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , у страховій компанії ПрАТ "СК "Євроінс Україна". 11.08.2023 року представником страхової компанії було оглянуто її автомобіль та у подальшому страхова компанія ПрАТ "СК "Євроінс Україна" здійснила їй виплату страхового відшкодування у розмірі 8 591,79 грн, з розрахунку: 11761,79 грн (розмір матеріального збитку) за вирахуванням 3200 грн (франшиза). Однак, реальна вартість ремонту автомобіля склала 12 800 грн, тому просить стягнути різницю між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди, а саме: 4357 грн 73 коп., з водія автомобіля MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

Крім того, вказала, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 5000 грн.

Позивачка керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, посилаючись на те, що оскільки внаслідок порушення відповідачем ПДР їй заподіяно матеріальної та моральної шкоди, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила заяву про слухання справи у її відсутності, та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань щодо слухання справи до суду не направляв.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Установлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником автомобіля CHEVROLET MALIBU, р.н.з. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

09 серпня 2023 року близько 15 год. 30 хв. на автодорозі М-05 Київ Одеса 24 км + 100 м водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.3. Правил дорожнього руху, зокрема, під час зміни смуг, повертаючи праворуч, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтися, здійснив зіткнення з автомобілем CHEVROLET MALIBU, р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, про що останні склали повідомлення про ДТП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , застрахована власником ОСОБА_3 в ПрАТ "СК "Євроінс Україна" на підставі Полісу № 14595765 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого: строк дії договору з 15.05.2023 року по 14.05.2024 року; страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн 00 коп., за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн 00 коп.; розмір франшизи 3 200 грн 00 коп.

11 серпня 2023 року представником ПрАТ "СК "Євроінс Україна" складено протокол (АКТ) огляду транспортного засобу CHEVROLET MALIBU, р.н.з. НОМЕР_2 .

12 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала до ПрАТ "СК "Євроінс Україна" заяву на виплату страхового відшкодування у результаті ДТП.

ПрАТ "СК "Євроінс Україна" виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 8 591,79 грн, з розрахунку: 11761,79 грн (розмір матеріального збитку) за вирахуванням 3200 грн (франшиза).

Позивачка у грудні 2023 року вже зверталася з позовом про відшкодування їй заподіяної шкоди внаслідок даного ДТП. Позов нею було пред`явлено до ОСОБА_3 , як до особи яка є власником автомобіля MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Житомирського апеляційного суду від 26.06.2024 року у справі №285/7764/23, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.04.2024 року, якім в задоволенні позову було відмовлено, змінено в мотивувальній частині. Підставою для відмови в задоволені позову стале те, що позивачкою пред`явлено вимоги до неналежного відповідача.

Звертаючись з даним позов до суду, позивачка вже пред`явила вимоги про відшкодування заподіяної її шкоди до відповідача ОСОБА_2 , тобто до водія автомобіля MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 , що спричинив ДТП внаслідок порушення вимог п.10.3 ПДР.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Системний аналіз статей 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Відповідно ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування».

Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону).

З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.

Таким чином, оскільки ПрАТ "СК "Євроінс Україна" виплатило позивачці ОСОБА_1 страхове відшкодування за вирахуванням франшизи, розмір якої склав 3 200 грн, тому саме на відповідача ОСОБА_2 покладається обов`язок по її відшкодуванню, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18.

Зі змісту полісу № 14595765 від 15.05.2023 вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , власника автомобіля MAN TGA, р.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "СК "Євроінс Україна".

За умовами вищезазначеного договору страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000, 00 грн; сума страхового відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000, 00 грн; розмір франшизи 3 200, 00грн.

ПрАТ "СК "Євроінс Україна" виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 8 591,79 грн, з розрахунку: 11761,79 грн (розмір матеріального збитку) за вирахуванням 3200 грн (франшиза), тобто виплачене страхове відшкодування в даному випадку не перевищує ліміт відповідальності страховика, який згідно договору складає 160 000 грн за шкоду заподіяну майну.

Позивачка посилається на те, що в наслідок ДТП на ремонт автомобіля CHEVROLET MALIBU, р.н.з. НОМЕР_2 , нею було витрачено 12 800 грн. На підтвердження чого позивачка подала до суду товарні чеки та рахунки на загальну суму 12 800 грн, а тому просить стягнути з відповідача різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та розміром заподіяного збитку, який складає в сумі 4 357 грн 73 коп.= 12 800 грн (заподіяні збитки 8 691,79 грн (виплачено страхове відшкодування)

Отже, враховуючи вищенаведені норми матеріального права та наведений висновок ВП Верховного Суду, суд приходить до висновку, що вимога позивачки до відповідача в цій частині є безпідставно, оскільки на відповідача не може бути покладено обов`язок по відшкодуванню заподіяних збитків у розмірі 1 157,73 грн = 4 357,73 грн 3 200 грн (франшиза), оскільки ця сума не є такою яка перевищує ліміту відповідальності страховика, що встановлений у договорі.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Пред`явлення вимоги до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки позивач під час підготовчого судового засідання, якщо справа розглядається у загальному провадження, або до розгляду справи по суті, якщо справа розглядається у спрощеному провадженні, має право заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача. У разі, якщо позивач не скористався таким правом, і судом під час розгляду справи було встановлено, що за порушення прав позивача повинна нести відповідальність інша особа, яка не приймає участі у справі, як відповідач, суд приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем в частині відшкодування заподіяних збитків в розмірі 1 157,73 грн позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачці моральної шкоди, враховуючи душевні страждання та стрес, яких позивачка зазнала у зв`язку із пошкодженням її власного автомобіля, ту обставину, що позивачка є інвалідом другої групи, вимушеність змін у її повсякденному житті, відсутність з боку відповідача дій спрямованих на добровільне усунення заподіяної ним шкоди, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, суд доходить висновку про відшкодування позивачці моральної шкоди в розмірі 4 000 грн.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд позовні вимоги задовольняє частково та стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 3 200 грн та на відшкодування моральної шкоди 4 000 грн, а всього 7 200 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, а також те, що його позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь держави слід стягнути за дві позовні вимоги судовий збір в сумі 1853,13 грн = 884,17+968,96 грн.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "Євроінс Україна", про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_2 )на відшкодування матеріальної шкоди 3 200 (три тисячи двісті) грн та на відшкодування моральної шкоди 4 000 (чотири тисяч) грн, а всього 7 200 (сім тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) грн. 13 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішенні виготовлено 30.01.2025 року.

Головуючий