ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Харків

справа № 645/6613/24

провадження № 22-ц/818/937/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Львової С.А.,

учасники справи:

заявник - Харківський державний професійно-педагогічний фаховий коледж імені В.І. Вернадського,

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського, в особі представника Сунцова Володимира Васильовича на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2024 року в складі судді Шевченко Г.С.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року Харківський державний професійно-педагогічний фаховий коледж імені В.І. Вернадського, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просив оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Джулинка Бершадського району Вінницької області.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2024 року у відкритті окремого провадження за заявою Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою - відмовлено, роз`яснено заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

На вказану ухвалу судді Харківський державний професійно-педагогічний фаховий коледж імені В.І. Вернадського подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу судді скасувати, а матеріали справи повернути до районного суду для продовження її розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правовим наслідком або результатом оголошення особи померлою у порядку встановленому законодавством, є встановлення такого правового статусу фізичної особи, який дозволяє роботодавцю внести визначеність у існуючі трудові відносини з ОСОБА_2 та звільнити його із займаної посади. При цьому ніякого трудового спору не існує в силу обставин, що склалися. Зазначив, що метою звернення до суду з даною заявою полягає у внесенні визначеності у складі працівників коледжу, які підтримують його життєдіяльність як навчального закладу стратегічного призначення під час воєнного стану в державі. Адміністративно-господарська діяльність коледжу носить різноманітний і систематичний характер і посада заступника директора в цій частині має бути зайнята відповідальною особою у передбачений законом спосіб. Проте, невизначеність стосовно ОСОБА_2 заважає прийняти на цю посаду необхідного працівника на постійній основі.

28 січня 2025 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважала ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому посилалася на те, що станом на час подачі заяви Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського про оголошення померлим ОСОБА_2 не сплив передбачений ч.2 ст.46 ЦК України шестимісячний строк після завершення якого суд може оголосити фізичну особу померлою, оскільки активні бойові дії на місці зникнення ОСОБА_2 не закінчились.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського необхідно задовольнити, ухвалу судді - скасувати.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського вбачається спір про право, а саме спір, що виник з трудових правовідносин, тому вказана заява підлягає вирішенню виключно у порядку позовного провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2024 року Харківський державний професійно-педагогічний фаховий коледж імені В.І. Вернадського, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просив оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Джулинка Бершадського району Вінницької області.

Звертаючись до суду з даною заявою Харківський державний професійно-педагогічний фаховий коледж імені В.І. Вернадського посилався на те, що ОСОБА_2 обіймав посаду заступника директора коледжу з адміністративно-господарської роботи.

З 25 лютого 2022 року проходив службу у ВЧ № НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Відповідно до сповіщення №192 від 25 жовтня 2023 року, яке надійшло на адресу дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , головний сержант ОСОБА_2 22 жовтня 2023 року зник безвісти за особливих обставин поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області.

Посилався на те, що з 22 жовтня 2023 року пройшло більше 6 місяців, тому є правові підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим у бойових діях під час воєнних дій поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області.

Вказав, що метою даної заяви є внесення визначеності у складі працівників коледжу, які підтримують його життєдіяльність як навчального закладу стратегічного призначення під час воєнного стану в державі. Адміністративно-господарська діяльність коледжу носить різноманітний і систематичний характер і посада заступника директора у цій частині має бути зайнята відповідальною особою у передбачений законом спосіб. Проте невизначеність стосовно ОСОБА_2 заважає прийняти на цю посаду необхідного працівника на постійній основі.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Разом із тим завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Діяльність суду при здійсненні судочинства в цивільних справах відбувається у чіткій послідовності, визначеній нормами ЦПК України.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Відповідно до частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського вбачається спір про право, а саме спір, що виник з трудових правовідносин, тому вказана заява підлягає вирішенню виключно у порядку позовного провадження.

Проте, з даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки визнання фізичної особи померлою в позовному провадженні законом не передбачено.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, не зазначив суть такого спору.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі є передчасною, за таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківського державного професійно-педагогічного фахового коледжу ім. В.І. Вернадського, в особі представника Сунцова Володимира Васильовича - задовольнити.

Ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова