Справа № 727/4604/24
Провадження № 2/521/854/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2025 року Малиновський районний суд м. Одесі в складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у порядку ст. 625 ЦК України, у зв`язку із невиконанням судового рішення,
В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.02.2015 р. позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг № 00002335 від 27 вересня 2010 року - задоволено повністю, ухвалено стягнути в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» відповідно до Кредитного договору №00002335 від 27.09.2010 року: загальна сума основного боргу зі сплати кредиту - 244 713,84 грн.; судовий збір в розмірі - 2 447,14 грн.; а всього - 247 160,98 грн.. На виконання рішення суду видано виконавчі листи. Проте, відповідач рішення суду не виконує, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь суму 600 325,07 грн., яка складається із: розміру 3 % річних - 67 967,05 грн; розміру інфляційних витрат - 532 358,02 грн., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 9 004,88 грн..
20 травня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. (а.с. 1)
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 червня 2024 року справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. (а.с. 67)
23 липня 2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. (а.с. 76)
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с. 102)
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду міста Одеси. Відзив у визначений судом строк відповідач не подавав.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено що, 02.02.2015 р. Шевченківським районним судом м. Чернівці було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг №00002335 від 27 вересня 2010 року - задоволено повністю, ухвалено стягнути в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» відповідно до Кредитного договору №00002335 від 27.09.2010 року: загальна сума основного боргу зі сплати кредиту - 244 713,84 грн.; судовий збір в розмірі - 2 447,14 грн.; а всього - 247 160,98грн.. (а.с.13-14)
Судове рішення набрало законної сили - 12.02.2015 р., і з цього моменту підлягало виконанню Відповідачем в силу приписів ст. 129 Конституції України.
Відповідно до інформації про виконавче провадження станом на 02.05.2024 року виконавче провадження № 71366723 є відкритим. (а.с.25-27)
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов?язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов?язання, несе за це відповідальність.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання, а також за умови прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».
Тож, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати.
Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 02.02.2015 року (що набрало законної сили 12.02.2015 року) зобов?язання Відповідача сплатити заборгованість за Договором про фінансовий лізинг № 00002335 від 27.09.2010 року та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов?язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання відповідно дост. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» в частині стягнення заборгованості у розмірі 600 325,07 грн. підлягають задоволенню.
Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмір 9004,88 грн.
Керуючись ст. 16, 526, 527, 612, 625, 1050 ЦК України, ст. ст. 4,10,12,13,18,19,81,141,187,211,247,258,259,273,274-279,280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у порядку ст. 625 ЦК України, у зв`язку із невиконанням судового рішення - задовольнити.
- розміру 3 % річних - 67 967,05 грн.;
- розміру інфляційних витрат - 532 358,02 грн..
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2025 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН