справа № 362/835/18
провадження № 2-ві/362/1/25
У Х В А Л А

29.01.2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Вікторія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя й

установив:

У провадженні судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. перебуває зазначена цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Кравченко Л.М., в обґрунтування якої зазначила, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року у цій справі позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду та скасовані заходи забезпечення позову.

Позивачем оскаржено вказану ухвалу суду. Постановою Верховного Суду від 31 липня 2024 року касаційна скарга позивача задоволена, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставами для скасування ухвали суду є те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачка була у встановленому законом порядку повідомлена про судове засідання, призначене на 20 червня 2023 року, та про судове засідання, призначене на 28 вересня 2023 року. Про судове засідання, призначене на 28 вересня 2023 року, суд першої інстанції взагалі не направляв сторонам, у тому числі позивачці, судових повісток. Не врахував суд першої інстанції і заяви позивачки про те, що вона перебуває за кордоном, продовжуючи надсилати їй судові повістки на адресу її проживання в Київській області.

Неодноразово отримуючи поштові повернення про відсутність позивача за адресою реєстрації та одночасно повідомлень позивача про проживання за іншою адресою, суд продовжував надсилати листи за місцем реєстрації або не надсилати взагалі жодних повідомлень про час та місце розгляду справи.

Автор заяви про відвід вважає, що казане свідчить про те, що суд проявив упередженість до сторони позивача, нехтуючи при цьому фундаментальними правами позивача та обов`язками суду. Безпідставно залишаючи позов без розгляду та скасовуючи заходи забезпечення позову, суд поставив під загрозу не тільки перспективу захисту порушеного права позивача, через пропуск строку позовної давності, але й перспективу відновлення порушеного права, через можливість вчинення щодо майна будь-яких юридично значущих дій за відсутності заходів забезпечення позову. Такі дії вчинені виключно на користь та в інтересах відповідачів та повністю ними підтримані.

Ухвалою від 22 січня 2025 року суд визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді у вказаній справі та передав цю заяву на розгляд іншому судді у порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 січня 2025 року заяву про відвід разом із матеріалами судової справи передано для розгляду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Поповичу О.В.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України. За змістом пункту 3, 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами частини третьої статті 39 ЦПК України Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (частини сьома, восьма статті 40 ЦПК України).

Ретельно проаналізувавши аргументи заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про те, що її обґрунтування зводиться виключно до незгоди із процесуальними рішеннями та діями судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

До того ж, згідно з усталеною судовою практикою, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2018 року у справі № 800/592/17.

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Кравченко Л.М.

Суд також виходить із того, що скасування судом вищої інстанції судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, з підстав порушення вимог процесуального закону саме по собі не може бути підставою для відводу судді.

За наведених обставин підстави для відводу судді відсутні.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

постановив:

залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 362/835/18 і повернути матеріали справи судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М.

Ухвала з питань відводу судді набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід судді окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду справи.

Суддя О.В. Попович