справа № 631/75/17
провадження № 2-п/631/2/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

28 січня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Пархоменко І. О., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Скрипника Сергія Івановича, про перегляд заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року по цивільній справі № 631/75/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Скрипника Сергія Івановича, про перегляд заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року по цивільній справі № 631/75/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги мотивував тим, що відповідач не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також наявні обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті. Просив скасувати заочне рішення.

Також, представник відповідача Скрипник С. І. просив поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року у справі № 631/75/17 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, як пропущений з поважних причин, оскільки відповідач не отримував повідомлення про дату, часі і місце розгляду справи, а також йому не було вручене повне заочне рішення суду в день його проголошення. На думку адвоката, двадцятиденний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення № 631/75/17 розпочався з дня ознайомлення представника відповідача Скрипник С. І. з матеріалами справи та заочним рішенням, а саме, з 16 січня 2025 року, і закінчується 04 лютого 2025 року включно.

Вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року у справі № 631/75/17 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 280 ЦПК України визначені умови проведення заочного розгляду справи, а саме: 1) належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання; 2) нез`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та 4) відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи. Лише в разі одночасного існування всіх перелічених умов суд може ухвалити заочне рішення в справі (частина перша статті ).

З одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи.

З іншого боку, відповідачу ч. 1 ст. 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою самим судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

Відтак, за правилами ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частиною 1 ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У свою чергу, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, що унормовано ч. 1 ст. 127 ЦПК України.

З матеріалів справи № 631/75/17 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вбачається, що копію заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 43), про що свідчить конверт, який повернувся до суду з проставленою відміткою про «за зазначеною адресою не проживає» (а. с. 64-65).

Оскільки за п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України (у редакції що діяла на час направлення заочного рішення) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року було вручене відповідачу 06 березня 2018 року (а. с. 64).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 була обізнана щодо перебування у провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області цивільної справи № 631/75/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки судові повістки неодноразово направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з з повідомлення про вручення поштового відправлення, що надійшло до суду 12 грудня 2017 року про отримання повістки про виклик до суду у судове засідання, яке було призначено на 27 грудня 2017 року, яка була отримана особисто ОСОБА_1 05 грудня 2017 року (а. с. 50), та конвертів, які повернулися до суду з проставленою відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а. с. 47- 49, 52-53).

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що заявницею пропущено строк, встановлений законом для звернення із заявою щодо перегляду заочного рішення й правові підстави для поновлення цього строку відсутні, оскільки поважні причини його пропуску представником заявника ОСОБА_2 не наведені, будь-які особливі, непереборні обставини не зазначені.

Твердження представника відповідача ОСОБА_2 про не повідомлення ОСОБА_1 про дату, часі і місце розгляду справи, а також не вручення їй повного заочного рішення суду, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Доходячи такого, суд ураховує, що у низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) зазначила наступне.

Законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 126 ЦПК України).

Зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Очевидно, що передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не мають відношення до вирішення питання щодо наслідків пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

За ч. 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Отже, з урахуванням наведеного, заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Скрипника Сергія Івановича, про перегляд заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року по цивільній справі № 631/75/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості має бути залишена без розгляду, оскільки доказів поважності причин пропуску строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення представником відповідача не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 127, 280, 284, 284, 287, 352, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Скрипника Сергія Івановича, про перегляд заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року по цивільній справі № 631/75/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. О. Пархоменко