Справа № 128/288/25
УХВАЛА

31 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, позивачем якої вказано ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження, судом встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, відповідно повинен забезпечити неухильне виконання покладених на нього нормами ЦПК України процесуальних обов`язків.

Згідно тексту позову, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позові.

Відтак, позивачем не надано розрахунку заборгованості, період з якого вона виникла, умови та передумови її виникнення; не надано переліку будівельних робіт, їх об`єму та їх вартості; не вказано яка матеріальна шкода була спричинена. В разі визначення складу учасників судового провадження не наведено доказів чи є відповідач в статусі особи, що має право займатися підприємницькою діяльністю, надавати певний вид послуг та не вказано його КВЕД.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вимогам статі закону, позивач згідно тексту позову лиш зазначає про найменування номеру додатків та договорів, без їх надання. Також суду не надано лист-вимогу, з якою позивач звертався до відповідача

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Надана суду позовна заява скріплена підписом в кінці тексту позовної заяви, та містить незрозумілий відтиск печатки.

Суд звертає увагу, що печатка це спеціальний металевий, гумовий, каучуковий, пластиковий чи дерев`яний предмет (пристрій) з нарізними знаками для відтисків (відбитків) їх на сургучі, воску, папері тощо з метою надання документові достовірності, автентичності та юридичної сили.

Суд вважає, за необхідне зазначити, що обов`язковими відомостями печатки установи, є: Гербова печатка виконавчого комітету має форму правильного кола діаметром __ мм, краї печатки обрамлено подвійним бортиком. У центрі печатки знаходиться зображення малого герба України шириною __ мм, висотою __ мм, обрамлене колом діаметром __ мм. По зовнішньому від обрамлення герба колу зліва направо українською мовою розміщуються напис: "____ РАДА ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ» та адреса. На нижньому стику напису найменування виконавчого комітету у першому рядку центровим способом розміщується напис "УКРАЇНА", над яким розміщується напис «код в ЕДРПОУ __».

Зображення Державного Герба України розміщується на печатках органів державної влади і державного управління згідно з вимогами постанови Верховної Ради України «Про Державний Герб України» від 19 лютого 1992 р. № 2137-XII. Коло підвідомчих підприємств, установ і організацій, що мають право виготовляти та використовувати гербові печатки, визначає кожний орган державної влади окремо. Державні вищі навчальні заклади та професійно-технічні навчальні заклади України також мають право на печатку із зображенням Державного Герба України відповідно до Положення про державний вищий навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ від 5 вересня 1996 р. № 1074, та Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ від 5 серпня 1998 р. № 1240.

Органи державної влади і державного управління можуть мати тільки по одному примірнику гербової каучукової або металевої печатки. У деяких випадках за дозволом, наказом чи розпорядженням міністра або керівника іншого центрального органу виконавчої влади допускається виготовлення додаткових гербових печаток із цифрами «1», «2», «3» і т. д. Управління (відділи) кадрів органів державної влади і державного управління, державних підприємств, установ і організацій можуть замовляти малу гербову печатку для засвідчення посвідчень і спеціальних перепусток, а також записів у трудових книжках.

Наявність у фізичних осіб печаток/штампів чинним законодавство Держави Україна не передбачено.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року зі змінами.

Положенням статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 3 028,00 гривні.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись з вказаною заявою до суду, заявником не було долучено до заяви квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривні 60 копійок.

Заявницею при подачі заяви до суду не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Згідно п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судовий збір сплачується до територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Судовий збір сплачується позивачем за кожну вимогу окрему про що надається відповідний доказ про оплату (оригінал), що в свою чергу позивачем таких доказів не надано. Вичерпний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору вказано в ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». В разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору надаються відповідні докази.

Згідно тексту позову позивач посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів», однак в прохальній частині позову просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, зокрема і щодо сплати судового збору.

Варто зазначити, що позивачу слід привести прохальну частину у відповідність до норм, що регулюють даний вид правовідносин.

Одночасно суд звертає увагу заявника, на невиконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У рішенні від 8.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» (заява №24003/07) ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4.11.1950, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (рішення від 17.01.2012 у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява №36760/06).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Тому враховуючи викладене, позивачу слід усунути вищевказані недоліки позовної заяви.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який встановити терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Роз`яснити заявнику, що: - способом виконання ухвали суду є складання тексту «заяви» із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень; - виправлена заява із вищевказаними судом доказами має бути подана в примірниках для суду та заінтересованих осіб; - у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО