Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
30.01.2025
У Х В А Л А

п р о в и з н а н н я с у д о в о г о н а к а з у т а к и м

щ о н е п і д л я г а є в и к о н а н н ю

30 січня 2025 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

21.01.2025 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області звернувся адвокат Волощук Володимир Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що судовим наказом Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2024 року із заявника стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, що Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 09.09.2024 року було видано вищевказаний судовий наказ про стягнення з заявника аліментів на утримання дитини, заявник дізнався 26 грудня 2024 року в усній формі від стягувача, так як останньому було відомо лише про розгляд справи щодо розірвання шлюбу між сторонами.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Весь час син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком, де проживає і станом на сьогодні. Всі особисті речі знаходяться в будинку, де проживає його батько ОСОБА_1 .

При таких обставинах заявник вважає, що так як дитина проживає разом ним та він забезпечує повністю її матеріально, то в даному випадку не повинен сплачувати аліменти на користь стягувача на утримання сина.

Станом на зараз мати дитини не проживає разом з дитиною оскільки весь час знаходиться в роз`їздах по Україні.

Зазначив, що закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахування за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавці листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого на листа підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачила вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу і книги п`ятої ЦК України.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Тобто за обставинами даної справи дитина з лютого 2022 року проживає з батьком, перебуває на його утриманні, що підтверджується письмовими доказами.

В даному випадку стягнення із заявника аліментів на підставі судового наказу в примусовому порядку на утримання дитини, яка і так ним утримується до теперішнього часу, не відповідає принципам законності та справедливості.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до акту обстеження умов проживання вбачається, що дитина проживає з батьком, тобто заявником по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто за такі обставини впливають на стягнення аліментів и користь стягувача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав за необхідне захистити порушене право заявника шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2024 року у справі №394/808/24.

Заявник в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду телефонограму в якій просив проводити розгляд заяви за його відсутності та задовольнити заяву.

Стягувач в судове засідання не з`явилася, але разом з тим телефонограмою просила проводити розгляд заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню за її відсутності, не заперечувала проти її задоволення вказавши, що дитина на даний час дійсно проживає з батьком. Вона на даний час знаходиться на заробітках, а в подальшому буде проживати разом з заявником та неповнолітньою дитиною.

Суд вважає, що заяву можливо розглянути за відсутності учасників цивільного провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 13 ЦПК наголошує на тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

В розумінні п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати до суду заяви та клопотання.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

У ч. 1 ст. 180 СК України наголошується, що батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч. 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В розумінні ч. 1 ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 432 ЦПК суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 14.08.2024 року ОСОБА_2 звернулася до Новоархангельського районного суду з заявою видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1

09.09.2024 року після отримання інформації про місце реєстрації боржника було відкрито провадження за вказаною заявою та призначено її розгляд на 09.09.2024 року.

09.09.2024 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ, відповідно до якого вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Пешковка Федоровського району Кустанайської області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про судові витрати.

Зі світлокопії акту обстеження умов №269 від 12.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 (батько дитини) та ОСОБА_3 (син) на час перевірки проживають удвох, мати дитини відсутня.

Суд звертає увагу, що за змістом ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За обставинами даної справи слідує, що неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої стягнуто з боржника, проживала та проживає разом з останнім, а тому у нього (боржника) відсутня матеріально-правова підстава (обов`язок) сплачувати аліменти.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви та про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181 СК України, ст. ст. 2, 13, 19, 43, 160, 161, 173, 258, 259, 260, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати судовий наказ Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2024 року виданий по цивільній справі № 394/808/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Пешковка Федоровського району Кустанайської області, аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 302,80 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Копію даної ухвали негайно направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: