Провадження №: 2/755/317/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Цалко Д.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

До суду надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування клопотання зазначає, що сторонами помилково у борговій розписці дату повернення позики 11 лютого 2023 року, тоді як за усною домовленістю датою повернення позики є 11 лютого 2029 року.

Дослідивши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Представником відповідача не доведено обставини, що є підставою для закриття провадження по справі, тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Куруючись ст.ст. 223, 247, 255, 260, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя Н.Є.Арапіна