Дата документу 29.01.2025 Справа № 333/5743/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5743/24 Головуючий у 1-й інстанції: Ходько В.М.
Провадження № 22-ц/807/112/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Трофимової Д.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Онищенка Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Мельнікової Анни Анатоліївни на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спадковим майном,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , транспортного засобу, зброї: ТОЗ-34 №1423 та ІЖ-189085693 калібр 12 мм, меблі в квартирі та грошових коштів. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита на підставі заяви ОСОБА_1 . Позивач вказала, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, втім у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживає відповідачка ОСОБА_2 без законних підстав. Вона не пускає ОСОБА_1 в квартиру, не віддає ключів від неї та не дозволяє туди вселитися.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд: усунути їй перешкоди у користуванні спадковим майном, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ; вселити її до вказаної квартири; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Рогальського В.М. про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спадковим майном до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 333/2738/23 за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Мельнікова А.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, щосуд першої інстанції дійшов передчасних висновків про необхідність зупинення провадження. Суд не був позбавлений можливості оцінити надані докази та встановити дійсні обставини справи, а не очікувати результатів розгляду іншої справи. Крім того, суд не поставив на обговорення питання про можливість об`єднання в одне провадження вказаних справ, адже об`єднання в одне провадження справи було б доцільним.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Рогальського В.М. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

В силу вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 2 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 29.01.2025 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала суду першої інстанції мотивована необхідністю зупинення провадження у справі, оскільки підставами позову в цій справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спадковим майном, зокрема зазначено, що інших спадкоємців на спірну квартиру немає, а відповідач мешкає там без дозволу позивача і створює їй перешкоди у здійсненні права власності. Суд вважає неможливим достовірно встановити наявність чи відсутність вказаних підстав до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 333/2738/23.

Проте, такий висновок зроблено передчасно, всупереч нормам процесуального права та матеріалам справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Враховуючи наведене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Суд має переконатися, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Окрім того, неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунарським районним судом міста Запоріжжя розглядається цивільна справа № 333/2738/23 за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні, в якій позивач просить визнати квартиру АДРЕСА_2 сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаної квартири.

В цій справі ОСОБА_1 просить суд усунути їй перешкоди у користуванні спадковим майном, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ; вселити її до вказаної квартири.

З наведених обставин справи вбачається, що підставою заявлених ОСОБА_1 вимог є вчинення ОСОБА_2 перешкод у користуванні належною їй на праві власності в порядку спадкування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначалось вище, зупиняючи провадження у цій справі, суд першої інстанції посилався на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 333/2738/23.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суду відсутня мотивація щодо доведеності факту об`єктивної неможливості розгляду справи, з урахуванням того, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у цій справі.

Зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Колегія суддів приходить до висновку, що немає підстав вважати, що розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майністосується підстав, обставин та умов, від яких залежить розгляд даної справи. Зокрема, у справі № 333/2738/23 не вирішуються питання, які стосуються вимог чи умов, від яких залежить можливість розгляду даної справи.

Крім того, слід наголосити, що навіть у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , їй буде належати частина спірної квартири, а інша частина буде належати ОСОБА_1 , і обидві сторони, як співвласники спірної квартири будуть мати рівні права щодо володіння та користування цим нерухомим майном, і жоден з них не може бути обмежений у такому праві.

Отже, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до ухвалення рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 333/2738/23, суд першої інстанції, з огляду на вищевикладене, у даній справі має достатньо правових підстав для її розгляду та вирішення по суті.

Відтак підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 333/2738/23 апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, не звернувши уваги на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.

ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року в справі Шишков проти Росії).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року в справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 259, 353, 367-369, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельнікової Анни Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 29 січня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко