Справа №155/1464/24
Провадження №2/155/52/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2025 м. Горохів

Горохівський районний сул Волинської області в складі:

головуючого - судді Сметани В.М.,

при секретарі - Ревуцької М.В.

за участі представника позивача Шевчук О.В. ,

відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування - Горохівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей

УСТАНОВИВ:

Позивач, 29 серпня 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов обґрунтовує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що батьки дітей з 2019 року розлучені, проте далі проживають разом та спільно ведуть побут в селі Журавлики, Луцького району Волинської області. На обліку служби у справах дітей Горохівської міської ради з 12 квітня 2021 року перебувають вищезазначені малолітні діти, як діти, що проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Зазначає, що систематично здійснюється обстеження умов проживання та виховання дітей у родині. Сім`я живе за рахунок тимчасових підробітків батька у односельчан та тимчасових підробітків матері за кордоном. Обоє батьків схильні до вживання спиртних напоїв, неналежним чином займаються вихованням, утриманням та розвитку своїх трьох дітей.

Також, вказує, що 21 червня 2024 року дітей із вказаної сім`ї було вилучено та поміщено в дитяче відділення Горохівської багатопрофільної лікарні у зв`язку із несприятливим умовами проживання та неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків.

Крім того, 25 червня 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання «Про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно трьох малолітніх дітей». На вказане засідання з`явилась лише матір дітей, яка повідомила, що найближчим часом винайме окреме житло та збере дітей у власну біологічну родину. Жінка категорично відмовлялась повертатися по місцю проживання батька дітей у село Журавники. Рішенням комісії від 25 червня 2024 року жінці було запропоновано розглянути варіант тимчасового проживання із дітьми у Волинському обласному центрі соціально-психологічної допомоги м. Луцьку до вирішення питання щодо нового запропонованого матір`ю дітей житла, у яке б у подальшому вона хотіла поселитись із дітьми. ОСОБА_3 одразу погодилась щодо поміщення її із дітьми до вказаного центру, однак на наступний день категорично відмовилась та пояснила, що хоче і надалі з дітьми проживати у будинку колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Батько дітей ОСОБА_2 з моменту поміщення дітей до дитячого відділення Горохівської багатопрофільної лікарні жодного разу не звернувся в службу у справах дітей щодо можливості повернення дітей у власний будинок в селі Журавники.

При перебуванні дітей у медичному закладі було обстежено та встановлено діагноз двом дітям та рекомендовано батькам придбати таблетковий лікарський засіб. На прохання лікаря придбати додаткові медикаменти для дітей їх матір придбала ліки після неодноразового нагадування працівника служби у справах дітей. Протягом перебування дітей у медичному закладі обоє батьків навідувались до дітей, спілкувались з ними.

Вказує, що 28 червня та 01 липня 2024 року здійснено виїзди у родину біологічних батьків в селі Журавники Луцького району. За результатами обстежень встановлено, що в будинку не підключено електропостачання, відсутнє газопостачання, пофарбована підлога в одній із кімнат та встановлені вхідні двері. Під час двох обстежень матір дітей мала зовнішні ознаки вживання напередодні спиртних напоїв, хоча всіляко цей факт заперечувала. Батько дітей також під час обстеження умов проживання 28 червня 2024 року мав зовнішні ознаки вживання спиртних напоїв.

Зазначає, що 05 липня 2024 року в службу у справах дітей звернувся дядько дітей, ОСОБА_7 та виявив бажання забрати племінників тимчасово з лікарні у свою родину по місцю проживання. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 09 липня 2024 року, вирішено тимчасово влаштувати дітей в родину дядька ОСОБА_7 . Батькам вкотре рекомендовано добровільно пройти курс лікування від алкогольної залежності та пред`явити в службу у справах дітей підтверджуючі документи про закінчення лікування. У місячний термін вирішити питання щодо підключення електропостачання та газопостачання у будинок в селі Журавники, створити належні умови для виховання та розвитку трьох малолітніх дітей.

В подальшому, 06 серпня 2024 року, дядько дітей ОСОБА_8 звернувся з письмовою заявою до службу у справах дітей щодо неможливості в подальшому доглядати своїх племінників.

Вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 притягалися до адміністративної відповідальності та продовжують ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, просить позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їхніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання, передати на опікування органу опіки та піклування Горохівської міської ради для вирішення питання їх подальшого влаштування.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2024 року дану позовну заяву було залишено без руху. На виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху позивачем 03 вересня 2024 року були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача органу опіки та піклування Горохівської міської ради в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити. Суду надала пояснення, які узгоджуються зі змістом позовної заяви, також вказувала, що незважаючи на позитивні зміни в поведінці відповідачки та покращення житлових умов, у неї є обґрунтовані сумніви, що відповідачі все ж здатні виконувати належним чином свої батьківські обов`язки і діти будуть в безпеці. В судових дебатах заначила, що позивачі покращили житлові умови, які мінімально придатні для проживання дітей, останні пройшли лікування від алкогольної залежності, станом на день ухвалення рішення судом батьки можуть виконувати свої батьківські обов`язки.

Відповідачі, кожен зокрема, в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Суду пояснили, що зробили висновки щодо своєї попередньої поведінки, жалкують про вчинене, не вживають алкогольні напої, пройшли курс лікування від алкогольної залежності, працюють на тимчасових підробітках, покращили житлові умови та зробили їх придатними для проживання неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.15-17).

Відповідно до копії заочного рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2019 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.20).

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Орган опіки та піклування Горохівської міської ради зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в повному обсязі самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, у зв`язку з чим, виходячи із інтересів дітей, останніх необхідно позбавити батьківських прав та стягнути з них аліменти на утримання дітей.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч.1 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Як вбачається із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №475 від 19 серпня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Горохівської міської ради Волинської області, до складу сім`ї ОСОБА_3 входить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Відповідно до характеристики №775 від 19 серпня 2024 року, виданої Журавниківським старостинським округом Горохівської міської ради Волинської області, на сім`ю ОСОБА_2 , дана сім`я розлучена, проживають разом і ведуть спільне господарство в селі Журавники. Скарг і письмових заяв відносно сім`ї не надходили. ОСОБА_2 тимчасово не працює, неодноразово був помічений за зловживанням спиртних напоїв. ОСОБА_3 з її слів їздить за кордон на роботу, житлово-побутові умови сім`ї не відповідають санітарно гігієнічним нормам (а.с.22).

Згідно з листа №103/01-10/2-24 від 09 серпня 2024 року, виданого Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Горохівської міської ради, вбачається, що сім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_3 перебувають на обліку в КУ «Центр надання соціальних послуг» Горохівської міської ради, як сім`я яка потрапила в складні життєві обставини з 09 квітня 2021 року. Сім`я проживає в АДРЕСА_1 . Шлюб між ними розірвано, проте проживають разом. Ведуть спільний побут та виховують трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . За період на перебування на обліку, спостерігається позитивна та негативна динаміка в сім`ї. В сім`ю періодично здійснюються візити з метою профілактично-роз`яснювальної роботи, щодо належного виконання батьківських обов`язків з виховання та догляду за дітьми. При черговому візиті, 21 червня 2024 року було встановлено, що мати дітей перебуває за кордоном, а батько дітей був в стані алкогольного сп`яніння та не міг забезпечити належний догляд за дітьми. В зв`язку з даними обставинами, трьох малолітніх дітей було тимчасово поміщено в дитяче відділення Горохівської багатопрофільної лікарні. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї від 26 червня 2024 року, встановлено, що батьки неналежно виконують батьківські обов`язки з вихованням та догляду за дітьми. Основними чинниками, що спричинили складні життєві обставини є відсутність постійної роботи батьків, вживання ними алкогольних напоїв та поїздки матері за кордон на тимчасові заробітки. Батьки усвідомлюють наявну проблему та 27 червня 2024 року уклали договір про надання послуги соціального супроводу з КУ «Центр надання соціальних послуг» Горохівської міської ради. Відповідно до плану соціального супроводу батьки розпочали ремонт житлового будинку, зокрема: замінили 2 вікна, вхідні двері, одні двері замурували та пофарбували підлогу у двох кімнатах. Для підключення електропостачання, яке було відключено за заборгованість, необхідно прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , останній звернувся в БТІ за технічним паспортом на житловий будинок, але не отримав, через відсутність грошей. План соціального супроводу сім`ї виконаний частково, зокрема незавершений ремонт житлового будинку, батьки не працевлаштувалися, не подолали алкогольної незалежності. ОСОБА_2 займається випадковими заробітками, ОСОБА_3 періодично перебуває на заробітках за закордоном. За період соціального супроводу, здійснено 11 виїздів по місцю проживання сім`ї, для забезпечення виконання плану соціального супроводу сім`ї. З батьками постійно проводиться профілактично-роз`яснювальна робота, щодо належного виконання батьківських обов`язків з виховання та догляду за дітьми. Проте під час візитів в сім`ю, батьки із зовнішнього вигляду, неодноразово перебували в стані алкогольного сп`яніння та спостерігалася неадекватна поведінка. (а.с.23).

Відповідно до копії характеристики на учня 6 класу ОСОБА_5 , батьки жодного разу на батьківські збори не з`явилися. Для розвитку, навчання, виховання ОСОБА_5 потрібна турбота, підтримка, розуміння, допомоги, любов оточуючих (а.с.24).

Відповідно до копії характеристики на учня 8 класу ОСОБА_4 фізичного та психологічного насилля в сім`ї не виявлено. На даний момент проживає з батьком. Мама батьківські збори не відвідує, на ремонт класу теж не приходить (а.с.25).

Згідно з копії характеристики учениці 3 класу ОСОБА_6 , батьки не цікавляться успіхами дитини, не завжди реагують на зауваження класного керівника. Виховні заходи не відвідували, немає постійного контролю за успішністю дитини, за виконанням домашніх завдань. Батьки, також, не проявляють інтересу до успіхів і невдач дитини. Мама часто перебувала за кордоном, спілкувались перепискою в телефонному режимі. На прохання класного керівника прийти в гімназію, батьки не реагували. Також батьківські збори не відвідували (а.с.26).

Згідно з копії наказу від 09 липня 2024 року служби у справах дітей Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, тимчасово влаштовано дітей, залишених без батьківського піклування в сім`ю ОСОБА_8 , жителя села Жабче, Луцького району, Волинської області (а.с.34).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_8 від 06 серпня 2024 року, останній немає можливості надалі доглядати його племінників, у зв`язку із сімейними обставинами (а.с.35).

Згідно з копії пояснень ОСОБА_8 від 06 серпня 2024 року, неповнолітні діти проживали в нього з 09 липня 2024 року по 06 серпня 2024 року, їх мама ОСОБА_3 відвідувала дітей лише один раз. Дітям привезла маленький тортик, чотири банани, дві пляшки солодкої води. Оксана обіцяла приїхати, але більше не приїздила, телефонувала лише три рази. Діти не мають бажання повертатись додому (а.с.36).

Як вбачається з копій направлень від 06 серпня 2024 року, дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 було направлено до Волинського обласного притулку для дітей служби у справах дітей Волинської облдержадміністрації (а.с.37-39).

Згідно з копії листа №177 від 20 серпня 2024 року, виданого Волинським обласним притулком для дітей, діти з 06 серпня 2024 року по даний час перебувають у Волинському обласному притулку для дітей. За час перебування дітей у закладі батьки не відвідували жодного разу, та не цікавилися дітьми у телефонному режимі (а.с.40).

Відповідно до копії рішення №12/3 від 21 серпня 2024 року комісії з питань захисту прав дитини Горохівської міської ради, рекомендовано органу опіки і піклування виконавчого комітету міської ради видати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їхній трьох дітей. Службі у справах дітей міської ради підготувати матеріали для подання органом опіки та піклування Горохівською міською радою позовної заяви до Горохівського районного суду Волинської області про позбавлення батьківських прав (а.с.45-48).

Рішенням виконавчого комітету Горохівської міської ради Луцького району Волинської області №209 від 28 серпня 2024 року було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , відносно трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування - Горохівської міської ради, позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей (а.с.11-14).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом також встановлено, що в ході розгляду справи, ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, та ОСОБА_3 притягалась до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, правопорушення вчинені в стані алкогольного сп`яніння (а.с.49).

Також судом встановлено, що житлові умови за місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були незадовільні, однак під час розгляду справи, умови проживання покращилися, батьки пройшли курс лікування від алкогольної залежності.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, заначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 22 січня 2025 року, на час обстеження батьки були вдома. В кімнаті, де проживають батьки було тепло, а також в кухні. Продуктами харчування сім`я забезпечена. Членами комісії було зауважено, що не створені належні умови в кухні для приготування їжі для дітей, а також туалет, який знаходиться в дворі перебуває в аварійному приміщенні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дітей батьки придбали ліжко, а також подушки та ковдри. Зі слів матері, одяг та взуття для дітей будуть купувати. В ході розмови батьки повідомили, що офіційно не працюють. Також, батьки повідомили, що 13 січня 2025 року пройшли лікування від алкогольної залежності на три роки.

Згідно з копії листа №21/01-10/2-25 від 23 січня 2025 року, наданого Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Горохівської міської ради, помешкання ОСОБА_2 складається з трьох житлових кімнат, дві з них спальні: одна для дорослих та друга підготовлена дитяча кімната, де наявні необхідні меблі, зокрема двоярусне ліжко, два дивани, крісла, комод під телевізор у якому зберігаються речі, підлога накрита доріжками. Середню, прохідну кімнату облаштували під кухню, де наявний холодильник, умивальник, кухонний куточок та придбана частина б/у стінки, яка служить для зберігання посуди та інших речей. Також наявний запас продуктів харчування та консервація. На час останнього візиту в сім`ю, санітарний стан в кімнатах був в задовільному стані. Однак, на веранді ще необхідно підбити частину стелі, але на придбання необхідних матеріалів в даний час відсутні кошти, зі слів ОСОБА_3 . На вулиці прибудований туалет до частини господарського приміщення, яке зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вони розбирати не будуть, оскільки дане приміщення служить для зберігання різного майна, зокрема дров, пшениці та інших речей. Відповідно до плану соціального супроводу сім`ї, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пройшли лікування від алкогольної залежності, що підтверджується довідками виданими 13 січня 2025 року КП «ВОПЛ м. Луцьк». ОСОБА_2 продовжує працювати на фермі без оформлення трудових відносин, а ОСОБА_3 планує їхати на заробітки за кордон, мотивуючи тим, що так вона зможе більше підтримати сім`ю фінансово, оскільки за кордоном більша оплата праці. За останній місяць, батьки декілька разів відвідували дітей та підтримують постійний зв`язок у телефонному режимі. Сім`я співпрацює з КУ «Центр надання соціальних послуг» Горохівської міської ради та виконує необхідні рекомендації, щодо подолання складних життєвих обставин.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що у справах стосовно дітей у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, виходячи із об`єктивних обставин спору, а потім осіб, які висувають відповідні вимоги.

У статті 7 СК України, визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно частин 1-4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

За приписами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Системний аналіз зазначених вище норм сімейного права дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі «Савіни проти України» зазначається: «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.»

У даній ситуації судом враховано, що держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). Аналогічна норма наведена в ст.171 СК України.

В судовому засіданні неповнолітній син відповідачів ОСОБА_4 суду повідомив, що проти позбавлення батьківських прав своїх батьків та разом зі своїми братом те сестрою бажають проживати разом з матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 .

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення та заперечення учасників справи, враховуючи поведінку відповідачів, які протягом усього часу розгляду справи заперечували проти задоволення позову, наводячи доводи та обґрунтування своєї позиції любов`ю до дітей, забезпеченням дітей всім необхідним для їх виховання та належного утримувати, та керуючись чинним сімейним законодавством України, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку, що стороною позивача не надано достатньо доказів в розумінні ст.ст. 76-79 ЦПК України, на підтвердження ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та не можливості змінити на краще поведінку відповідача в подальшому, для застосування до них такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав.

Тому суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає внаслідок недоведеності позовних вимог, а також, виправлення відповідачів, та з урахуванням якнайкращих інтересів дітей.

Разом з тим, суд враховує, що згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.18 (абз.2) постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи конкретні обставини справи, приймаючи до уваги вказані вище роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за доцільне, з метою дотримання інтересів дітей, попередити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачами своїх батьківських обов`язків.

Що стосується інших вимог позовної заяви: про передання дітей, Органу опіки та піклування Горохівсько міської ради для їх подальшого влаштування, а також стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, вказані вимоги є похідними від вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки в разі прийняття судом рішення про позбавлення батьківських справ, дітей для його подальшого влаштування передаються органу опіки та піклування, а аліменти стягуються на особу або установу в якій будуть перебувати діти.

З огляду, що в задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей судом відмовлено, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки решта вимог позовної заяви є похідними від вимоги про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.65 ЦК України, ст.ст.7, 150, 164 СК України, Конвенцією про права дитини, ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.2, 10, 76-81, 89, 209, 258, 259, 263-265, 272, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову органу опіки та піклування - Горохівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі є:

Позивач: Орган опіки та піклування - Горохівська міська рада, місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, місто Горохів, вулиця Шевченка, 17, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 03 лютого 2025 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана