КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3386/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 17 липня 2024 року, виданого за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

17 липня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва видано у справі № 755/12405/24 судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Управління житловими будинками» Управління справами апарату Верховної Ради України заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 16 709,56 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

04 жовтня 2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року заяву повернуто без розгляду

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що всупереч вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» заявницею не додано до заяви про скасування судового наказу доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через представника - адвоката Васюка М.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що нею до заяви про скасування судового наказу додана платіжна інструкція від 03 жовтня 2024 року, відповідно якої її представник сплатив судовий збір до Дніпровського районного суду м. Києва у розмірі 151,4 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно із частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Частиною першою статті 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Вимоги до заяви про скасування судового наказу визначені частинами другою - п`ятою статті 170 ЦПК України.

За частиною п`ятою статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема документ, що підтверджує сплату судового збору (пункт 1).

У частині шостій статті 170 ЦПК України зазначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Як передбачено підпунктом 4-2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про скасування судового наказу збір становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2024 році відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 3 028,00 грн.

Отже, за подання до суду заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 мала сплатити 151,40 грн судового збору.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина перша статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про скасування судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 була додана платіжна інструкція АТ «Універсал Банк» від 03 жовтня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатив за ОСОБА_1 (код платника НОМЕР_1) отримувачу ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України, рахунок отримувача - UA0026005, судовий збір за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Києва у розмірі 151,40 грн. (а.с. 33).

Суд першої інстанції неуважно перевірив надані заявницею матеріали заяви про скасування судового наказу, внаслідок чого помилково вважав, що судовий збір заявницею не сплачено.

Таким чином, оскаржувана ухвала про повернення заяви без розгляду на підставі шостої статті 170 ЦПК України постановлена із порушенням норм процесуального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення питання щодо прийняття заяви до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду про передачу справи для продовження розгляду не стосується вирішення по суті питання про скасування судового наказу і не є остаточним судовим рішенням у справі, тому відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року скасувати, справу № 755/12405/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній