Справа № 364/794/24
Провадження № 2/364/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участі секретаря Бондаренко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Володарка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, , адреса: 09301, Київська область, Білоцерківський район, смт Володарка, пл. Миру, 4,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

встановив:

Позивачі 22.10.2024 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх баба ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до якої входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0,589 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,339 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,589 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0,226 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, розташована за адресою: с. Біліївка, Білоцерківського (Володарського) району, Київської області, що належали померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту, серії ІІ-КВ №049095.

На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду.

Позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме по частки на житловий будинок та земельні ділянки.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, в резолютивній частині позову просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області подав до суду заяву, якою просив суд, розгляд справи проводити без участі представника за наявними в справі матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , надала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 7). За життя ОСОБА_4 заповіт не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18-22, 42), земельна ділянка загальною площею 0,815 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельної ділянки площею 0,565 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що належали померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту, серії ІІ-КВ №049095 (а.с. 15-16).

Позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є онуками померлої ОСОБА_4 , що стверджено письмовими доказами, які приєднані до матеріалів справи та оглянуті в судовому засіданні, тож є спадкоємцями за законом (а.с. 37, 38, 39, 8, 9, 11, 12).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 є дочкою померлої, що стверджено свідоцтвом про народження та іншими письмовими доказами (а.с. 37, 38, 39).

Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , не заперечує проти прийняття спадщини позивачами.

Суд дослідивши надану Спадкову справу №233 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , в якій є заява ОСОБА_3 та Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким ОСОБА_3 , успадкувала земельну ділянку площею 4,347 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біліївської сільської ради, Володарського району, Київської області і належить померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №113582. Іншого спадкового майна ОСОБА_5 не успадковувала та інших спадкоємців в спадковій справі немає. Спадкова справа була передана на зберігання Філії №2 Київського обласного державного нотаріального архіву.

Матеріали справи містять лист від 21.11.2024 року наданий приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Якименською Л.Л. відповідно до якого, позивачу ОСОБА_1 було надано роз`яснення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с. 50).

Судом встановлено, що позивачі не мали можливості звернутися до нотаріуса для оформлення належних їм прав, щодо оформлення спадкового майна, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, що стверджено оголошенням в газеті «Громадська думка» (а.с. 17).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається із листа приватного нотаріуса Якименської Людмили Леонідівни Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області про надання роз`яснення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с. 50).

Окрім цього, матеріали справи містять оголошення в газеті "Громадська Думка" з приводу втрати державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 049095, виданий на ім`я ОСОБА_4 , що вказує на те, що позивачі дотрималися вимог закону, подали оголошення в газету про втрату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, саме тому позивачі не мають змоги отримати свідоцтва на спадщину в нотаріальному порядку.

Таким чином, вимоги позивачів базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін`юсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 12071 ЦК України, ст. ст. 12, 83, 89, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

частку земельної ділянки загальною площею 0,815 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельної ділянки площею 0,565 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

частку земельної ділянки загальною площею 0,815 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельної ділянки площею 0,565 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Суддя О. В. Ткаченко