Справа № 692/921/24
Провадження № 2/692/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю: секретаря Савенко О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

3-ї особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді від 12.08.2024 позов залишено без руху у зв`язку з недоліками.

14.08.2024 від позивача надійшла заява з додатком, якою недоліки усунуто.

Ухвалою судді від 15.08.2024 відкрито провадження по справ у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано докази.

06.09.2024 від сторони відповідача надійшов відзив.

12.09.2024 надійшли запитувані докази.

Ухвалою суду від 25.09.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

12.11.2024 від сторони позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

14.11.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

05.12.2024 від представника позивача надійшла заява про відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 05.12.2024 у задоволенні клопотання сторони відповідача про витребування доказів та про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовлено.

Окрім того, ухвалами суду вирішувалось питання участі представників сторін у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

Зміст позовних вимог та позиції сторін.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер засновник фермерського господарства «Правда 2» ОСОБА_6 , спадкова справа після смерті якого була відкрита приватний нотаріусом Кравченком С.В. У спадкову масу входила належна ОСОБА_6 частка у статутному капіталі ФГ «Правда 2» - 60,8 % статутного капіталу. Дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності з 60,8% належить половина - 30,4%. Решта 30,4 % статутного капіталу ФГ «Правда 2» мала бути розподілена між спадкоємцями: дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , син ОСОБА_4 та мати ОСОБА_9 - по 7,6% кожному. Мати ОСОБА_9 відмовилася від своєї частки на користь іншого свого сина ОСОБА_5 , але свідоцтва на спадщину, видані приватним нотаріусом Кравченок С.В. ОСОБА_5 були визнані судом недійсними у зв`язку з пропуском строку на спадкування.

Зазначив, що батько ОСОБА_6 - ОСОБА_10 мав право на частку у розмірі 7,6 %, але своїм правом не встиг скористатись, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (до закінчення шестимісячного строку). Також таким правом у порядку трансмісії не скористались і спадкоємці ОСОБА_10 та не звернулись до нотаріуса Кравченка С.В. у 3 місячний строк. Також вказав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 разом не проживали. Після смерті ОСОБА_6 у спадщину фактично вступили його дружина ОСОБА_7 та діти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Спадкова справа по смерті ОСОБА_10 була відкрита приватним нотаріусом Бірюком О.В. і заяви було подано його спадкоємцями: жружиною ОСОБА_9 , сином ОСОБА_5 та внуком ОСОБА_4 . Спадкове майно ОСОБА_10 складалося, зокрема з 9,8 % статутного капіталу ФГ «Правда2». Зазначив, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 по справі № 925/736/23 задоволено позов ОСОБА_9 до Фермерського господарства «Правда2». Визнано недійсним рішення Загальних зборів засновників фермерського господарства «Правда2», оформлені протоколом № 5 Загальних зборів засновників Фермерського господарства «Правда2» від 04.01.2022 та рішення Загальних зборів засновників Фермерського господарства «Правда2», оформлене протоколом № 6 Загальних зборів засновників Фермерського господарства «Правда2» від 05.12.2022. Визнання недійсним рішень загальних зборів ФГ «Правда2» призвело до недійсності Статутів, затверджених на їх підставі в новій редакції - від 04.01.2022 та 05.12.2022 року. В статуті ФГ «Правда2» в редакції від 04.01.2022 розмір частки не змінювався. Проте, згідно свідоцтва № НОМЕР_1 про право на спадщину за законом від 09.03.2024 року виданого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком Олегом Васильовичем, ОСОБА_5 є спадкоємцем частки статутного капіталу ФГ «Правда 2» розмірі 15,88 %, нотаріус посилається на статут у редакції від 04.01.2022, де частка ОСОБА_10 вказана 9,8%, а не 15,88%.

Вважав, що приватним нотаріусом у свідоцтві від 09.03.2024 року допущено помилку і невірно вказано, що ОСОБА_10 належала частка в розмірі 15,88 % згідно статуту від 04.01.2022 року.

Також вважав, що дружині ОСОБА_9 належить на праві спільної сумісної власності 50% статутного капіталу ФГ від частки ОСОБА_10 , тобто 4,9%, а решта 4,9% мали бути розподілені між вказаними 3 спадкоємцями по 1,63%, тому вважав, що ОСОБА_5 міг фактично успадкувати від ОСОБА_10 лише 3,27% від статутного капіталу ФГ «Правда2».

Вказав, що приватним нотаріусом Бірюком О.В. було незаконно видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 в розмірі 15,88%. Також вказав, що ОСОБА_5 пропустив установлений 3-х місячний термін на прийняття спадщини в порядку трансмісії після смерті спадкодавця ОСОБА_10 на спадкове майно ОСОБА_6 . Зазначив, що видачею оспорюваного свідоцтва порушено права іншого спадкоємця ОСОБА_4 на більшу частку у спадковому майні.

Тому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.03.2024 року реєстраційний № 665, яке видане приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком Олегом Васильовичем, про спадкування ОСОБА_5 частки статутного капіталу Фермерського господарства «Правда 2» в розмірі 15,88 %, що в грошовому виразі становить 4764,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Передерій В.Г. 06.09.2024 скерував до суду відзив, у якому вказав, що відповідач не визнає позов з тих підстав, що позов підписано не уповноваженою особою.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Драчук С.В. 12.11.2024 скерував до суду додаткові пояснення у справі де вказав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 разом не проживали, що підтверджується довідкою виконкому Драбівської селищної ради від 30.09.2024 і ОСОБА_10 не міг бути автоматично спадкоємцем ОСОБА_4 . Звернув увагу на невиділену частку у спільній власності ОСОБА_9 , вказавши, що це суттєво впливає на розмір частки ОСОБА_5 . Зазначив, що нотаріус не врахував наявність заборони на вчинення нотаріальних дій від 23.04.2023. Також наголосив, що у відповідності до статуту ФГ «Правда2» від 04.01.2022 частка у статутному капіталі ОСОБА_10 становила 9,8%. Статутами у редакціях від 11.05.2017 та 04.01.2022 розмір частки ОСОБА_10 не змінювався. Рішенням засновників № 6 до 9,8% особистої частки ОСОБА_10 було додано 6,08% по спадщині від ОСОБА_6 , однак ОСОБА_10 майно після смерті сина не успадковував. Тому вважав, свідоцтво № 665, видане приватним нотаріусом Бірюком О.В. 09.03.2024 незаконним і таким, що підлягає визнанню недійсним.

Третя особа з письмовими запереченнями не зверталась.

У судові засідання позивач ОСОБА_4 не прибув. Його представник адвокат Драчук С.В. щодо підстав скасування свідоцтва пояснив, що оскаржуване свідоцтво № НОМЕР_1 видане на 15,88% у статутному капіталі ФГ «Правда 2» після смерті ОСОБА_10 , однак його дружина подала заяву про виділення її частки у спадковому майні подружжя, станом на 05.04.2023 була заборона на вчинення дій з майном, на момент видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину було ухвалене рішення Господарського суду, яким скасовано протокол № 6 від 25.12.2022, який визначав частку ОСОБА_10 у розмірі 15,88%, а станом на 09.03.2024 у ОСОБА_10 була частка у розмірі 9,8%, частку як спадкоємець свого сина ОСОБА_11 не набув, оскільки разом з сином не проживав. Позовні вимоги підтримав повністю, на їх задоволенні наполягав.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не прибув, його представник адвокат Передерій В.Г. вказав, що нотаріус вірно визначив частку в розмірі 15,88%, яка складається з його часки 9,8% і частки сина ОСОБА_12 , якого він пережив і яку успадкував, оскільки проживав спільно. У справі є дві довідки про склад сім`ї. ОСОБА_13 проживав з батьком, тому ОСОБА_10 прийняв спадщину, а нотаріус не застосував спадкову трансмісію. Довідка про те, що ОСОБА_6 жив за іншою адресою є неналежним доказом, у цьому засіданні не встановлюється обставина спільного проживання. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Бірюк О.В. пояснив, що у спадковій справі є ухвала суду від 05.04.2023 у іншій справі, якою забезпечено позов ОСОБА_7 шляхом заборони ОСОБА_5 вчиняти дії щодо передачі майна, і видача вказаного свідоцтва про право на спадщину не входить до спору, тому процедура ним не порушена. Щодо заяви ОСОБА_9 про виділення частки у спільній власності подружжя пояснив, що ОСОБА_9 відмовилась від своєї частки у спадщині ОСОБА_10 на користь іншого спадкоємця, а у даній ситуації не має бути спільної сумісної власності та не може бути часток. Тому частка у ФГ «Правда2» ним не виділялась. З заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Після строку у 6 міс - 09.03.2024 ОСОБА_5 звернувся з заявою про видачу свідоцтва на частку у спадковому майні і підстав для відмови йому не було. Нотаріус перевірив реєстри і там була інформація, що спадкодавець ОСОБА_10 є членом ФГ «Правда 2», його частка становить 4764 грн., що у відсотковому відношенні становить 15,88% і на цю частку видав свідоцтво на 2/3 частки, що включала частку ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . В той же час на 1/3 частки спадкоємцю ОСОБА_9 свідоцтво не видавалось. На даний час у реєстрі частка ОСОБА_10 не змінилась та становить 15,88%, інформації про те, що рішенням судів така частка змінювалась, у нотаріуса немає. Вказав що у дане спадкове майно ОСОБА_10 (15,88%) він частку ОСОБА_6 не враховував, на майно ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину може видавати тільки приватний нотаріус Кравченок С.В. Зазначив, що під час вчинення нотаріальних дій керувався ЗУ «Про нотаріат» та діяв відповідно до його положень. Вважав, що нотаріус керується відомостями з баз даних, а відомості про рішення судів мають бути внесені в електронні бази позивачами, саме вони допустили наявність невірної інформації в Реєстрі.

Зазначив, що документів про право власності немає, з статутом ФГ «Правда2» не знайомився, вважав, що статут може бути зманіпульований. Зазначив, що всі зміни щодо ФГ мають бути внесені до реєстру. Як нотаріуса його цікавила лише частка ОСОБА_10 , частками інших учасників він не цікавився. Зазначив, що у витягу з реєстру про ФГ «Правда2» як на час видачі свідоцтва, так і на даний час інформації про ОСОБА_6 немає. Звернув увагу, що нотаріус ОСОБА_14 виділяв спільну сумісну частку з майна ОСОБА_6 , а він такої частки з майна ОСОБА_10 не виділяв, виходив з того, що ФГ створюється на засадах однієї сім`ї, інші особи не є її учасниками, у статуті прописані частки кожного, виходячи з того, що це є спільний бізнес і на його думку тут немає спільної сумісної власності. Вважав помилковим, що у ФГ може бути спільна сумісна власність.

Щодо довідок про місце проживання ОСОБА_6 зазначив, що особа може мати декілька місць проживання, а значення має саме її реєстрація відповідно до порядку вчинення нотаріальних дій і на момент смерті ОСОБА_6 він був зареєстрований за однією адресою з ОСОБА_10 .

Вказав, що статут ФГ побудований на принципах спільної часткової власності, гроші не можна розцінювати як спільну власність, ОСОБА_15 і ОСОБА_16 є подружжям і у них рівний внесок 2749 грн., статут ФГ є прикладом спільної часткової власності. Згідно ст. 356 ЦК України власність із визначенням часток є спільною частковою, тому спільна сумісна власність виключається, а у частці ОСОБА_15 нема частки ОСОБА_16 як дружини. Під час видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_9 не надала доказів, що частка є спільним сумісним майном і є неправильним розглядати частку ОСОБА_10 як спільну сумісну. У позові наявна виписка з ЄДР де зазначено, що частка ОСОБА_10 станом на 09.03.2023 складала 15,88%. Звернув увагу, що нотаріус відповідно до ЗУ «Про нотаріат» використовує інформацію з реєстрів і у реєстрі частку ОСОБА_10 вказано 15,88%, позивачами допущено невірну інформацію у реєстрах, яка призвела до видачі такого свідоцтва. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Встановлені судом фактичні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину № 665 від 09.03.2024, виданого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком О.В., спадкоємцем майна гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 2/3 частки спадщини, у тому числі з урахуванням 1/3 частки спадщини від якої відмовилась на його користь дружина померлого ОСОБА_9 , онук ОСОБА_4 - 1/3 частки спадщини. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з частки статутного капіталу у фермерському господарстві «Правда 2» у розмірі 15,88%, що в грошовому виразі становить 4764,00 грн. і належало померлому на підставі статуту фермерського господарства «Правда 2» нова редакція від 04 січня 2022 року. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки вказаного майна видано ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку майна ще не видано.

Згідно копії довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 249 від 15.06.2023, про те що з 2008 і по день смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і мав такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Дружина проживала разом з чоловіком ОСОБА_6 і вели спільне домашнє господарство.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 по справі № 925/736/23 за позовом ОСОБА_9 до Фермерського господарства «Правда2» про визнання недійсними рішень загальних зборів задоволено. Визнано недійсними рішення загальних зборів засновників ФГ «Правда2», оформлене протоколом № 5 загальних зборів засновників ФГ «Правда2» від 04.01.2022. Визнано недійсними рішення загальних зборів засновників ФГ «Правда2», оформлене протоколом № 6 загальних зборів засновників ФГ «Правда2» від 05.12.2022. Вказаним рішенням встановлено, що до складу засновників ФГ, вказаних у статуті станом на 2017 рік поряд з іншими входить ОСОБА_10 , статутний фонд ФГ становить 30000 грн., у якому частка ОСОБА_10 визначена у розмірі 2940 грн., що складає 9,8% від статутного фонду. Також встановлено, що рішенням загальних зборів засновників ФГ «Правда2», оформленим протоколом № 6 від 05.12.2022, вирішено, зокрема, внести зміни до Статуту ФГ та викласти його у новій редакції з подальшим перерозподілом часток між діючими учасниками фермерського господарства та частку ОСОБА_10 визначено у розмірі 4764,00 грн., що становить 15,88% від статутного фонду.

Постановою Північного апеляційного суду від 22.02.2024 по справі № 925/736/23 апеляційну скаргу ФГ «Правда2» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 у справі № 925/736/23 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 у справі № 925/736/23 - без змін.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 13.02.2024 по справі № 692/275/23 скасовано рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2023, позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання недійсною відмови від спадщини задоволено, визнано недійсною відмову ОСОБА_9 від спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 на користь іншого спадкоємця ОСОБА_5 , яка подана 28.10.2022 до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В. з пропуском строку та визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 09.11.2022 приватним нотаріусом Кравченком С.В. ОСОБА_5 , зокрема, на 1/10 частки в статутному капіталі ФГ «Правда2».

Відповідно до копії повідомлення приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В. № 188/02-14 від 03.07.2024 про надання інформації, адресованого ОСОБА_4 , свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкової трансмісії можливого спадкоємця ОСОБА_10 , 1951р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавались у зв`язку з відсутністю будь-якої відповідної заяви.

Відповідно до копії Статуту Фермерського господарства «Правда2» у редакції від 2017 року засновниками сформовано статутний фонд ФГ «Правда2» у розмірі 30000,00 грн. та розподілено його частки наступним чином:

- ОСОБА_6 -18240,00 грн., що становить 60,8% від статутного фонду;

- ОСОБА_7 -2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду;

- ОСОБА_17 - 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду;

- ОСОБА_10 - 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду;

- ОСОБА_9 - 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду.

Відповідно до копії Статуту Фермерського господарства «Правда2» у редакції від 2022 засновниками ФГ вказано ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , розмір статутного фонду та розподіл його часток між засновниками ФГ відповідає такому розподілу, вказаному у статут ФГ у редакції від 2017 року.

Згідно копії запиту ОСОБА_4 від 07.06.2024 він адресований приватному нотаріусу Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюку О.В. та стосується інформації по спадковій справі № 222/2022 про обставини спадкування ОСОБА_5 .

Відповідно до копії повідомлення приватного нотаріуса Бірюка О.В. № 27/01-16 від 18.06.2024 на запит ОСОБА_4 по спадковій справі № 222/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 щодо надання інформації відносно спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 роз`яснено положення законодавства щодо нотаріальної таємниці та відмовлено у запитуваній інформації.

Інших доказів позивачем не надано.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78315733 від 11.09.2024 спадкова справа номер у спадковому реєстрі 69586258, номер у нотаріуса 222, заведена приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Бірюком О.О. 17.08.2022, спадкодавець ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . По справі 09.03.2024 було видано свідоцтво про право на спадщину номер у реєстрі нотаріальних дій 665.

Відповідно до копії спадкової справи № 222/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , вона заведена 17.08.2022 на підставі заяви ОСОБА_5 , який вказав, що спадщину після смерті батька приймає ОСОБА_10 приймає. Іншим спадкоємцем першої черги є дружина ОСОБА_9 .

У спадковій справі наявна заява ОСОБА_9 від 17.08.2022, яка вказала, що від прийняття спадщини, яка залишилась на момент смерті її чоловіка ОСОБА_10 , відмовляється на користь сина померлого ОСОБА_5 , спадкоємців першої черги, крім зазначених, немає, просить виділити її частку у спільному майні подружжя.

Також у спадковій справі наявна заява ОСОБА_4 від 28.10.2022, який вказав, що спадщину після смерті діда ОСОБА_10 приймає за правом представлення, оскільки його батько, син спадкодавця ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншими спадкоємцями першої черги вказав дружину померлого ОСОБА_9 та сина померлого ОСОБА_5 .

У спадковій справі наявна ухвала Драбівського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 по справі № 692/275/23, якою з метою забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та визнання недійсною відмови від спадщини накладено арешт на успадковане після смерті ОСОБА_6 майно відповідача ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) та заборонити ОСОБА_5 вчиняти дії щодо відчуження на користь третіх осіб, проведення нотаріального оформлення та/або передачі в банківську заставу (іпотеку) спірного спадкового майна, зокрема на 1/10 (одну десяту) частки в статутному капіталі Фермерського господарства «ПРАВДА2», ідентифікаційний код юридичної особи 40223011, яке розташоване в селищі Драбово-Барятинське, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, вулиця Нахімова, 35, що становить 1 824 гривні 00 копійок.

Відповідно до наявної у спадковій справі заяви ОСОБА_5 від 09.03.2024 той просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки спадкового майна ОСОБА_10 з урахуванням 1/3 частки спадщини від якої відмовилась на його користь дружина померлого ОСОБА_9 , яка складається з частки статутного капіталу ФГ «Правда2» у розмірі 15,88%, що у грошовому виразі становить 4764,00 грн.

Згідно даних безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фермерського господарства «Правда2» розмір статутного капіталу становить 30000 грн., розмір частки засновника ОСОБА_10 у статутному капіталі визначено у розмірі 4764,00грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76144723 від 09.03.2024 по спадковій справі номер у спадковому реєстрі 69586258, номер у нотаріуса 222, приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Бірюком О.О. видано свідоцтво про право на спадщину № 665, спадкоємець ОСОБА_5 , категорія майна: інше (рухоме майно) частка статутного капіталу фермерського господарства «Правда2» в розмірі 15,88%, 2/3, загальна вартість майна 4764,00 грн.

Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права іздотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Спадкування в Україні регулюється основним регулятором приватних відносин, яким є ЦК України (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (стаття 1301 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. У приватному праві не передбачено нікчемності для свідоцтва про право на спадщину. В ЦК України закріплено тільки можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва) (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 (провадження № 61-9916сво21)).

Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.2024 року реєстраційний номер 665, суд зазначає, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_10 , тому має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 , а позивач ОСОБА_4 також є спадкоємцем за правом представлення, будучи онуком спадкодавця.

Щодо зазначення у свідоцтві про право на спадщину № 665 від 09.03.2024 частки ОСОБА_10 у статутному капіталі ФГ «Правда2» у розмірі 15,88% слід зауважити, що згідно наданих копій статутів ФГ «Правда2» від 2017 року та 2022 року частка ОСОБА_10 визначена у розмірі 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду. В той же час у матеріалах відсутні відомості, що такі статути були надані приватному нотаріусу Бірюку О.В. під час видачі вказаного свідоцтва.

Згідно положень ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України.

Суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023, встановлено, що протоколом № 6 загальних зборів засновників ФГ «Правда2» від 05.12.2022 було проведено перерозподіл часток засновників та частку ОСОБА_10 визначено у розмірі 4767,00 грн., що становить 15,88%. Зазначений протокол було скасовано вказаним вище Рішенням Господарського суду Черкаської області, та вказаний розмір частки був чинним до винесення постанови Північним апеляційним господарським судом 22.02.2024.

Таким чином, враховуючи, що у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містились відомості про частку ОСОБА_10 у статутному капіталі господарства у розмірі 4764,00грн., що у відсоткову співвідношенні становить 15,88%, нотаріусом було вказано саме таку частку у свідоцтві про право на спадщину № 665 від 09.03.2024, тобто внаслідок наявності помилкової інформації у реєстрі.

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 (провадження № 61-9916сво21)).

Відповідно до стаття 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Передбачені положеннями статей 1300 та 1301 ЦК України правові конструкції «внесення змін до свідоцтва про право на спадщину» та «визнання свідоцтва про право на спадщину» є різними. Недійсність свідоцтва обумовлена певними «вадами», які існували в момент його видачі (зокрема, особа, якій видане свідоцтво, не мала права на спадкування, нікчемність заповіту). Тобто підстава недійсності свідоцтва як документа має існувати в момент його видачі. Підстави внесення змін до свідоцтва не пов`язані з протиправною поведінкою (це можуть бути, зокрема, обставини які існували, але не були відомі усім учасникам спадкових відносин або ж виникли тільки після видачі свідоцтва про право на спадщину). Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як згідно з рішенням суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, натомість визнання свідоцтва недійсним допускається тільки за підставі рішення суду. У ЦК України не визначено підстав внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. До них, зокрема, можливо віднести: прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України); прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, однак якому судом визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину (частини третя та четверта статті 1268 ЦК України), але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, зокрема змінився розмір обов`язкової частки у спадщині (стаття 1241 ЦК України); зменшення розміру частки спадкоємця у спадщині за рішенням суду (наприклад, частина перша статті 1241 ЦК України). Виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним (див. пункти 99 - 103 постанови Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року в справі № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23)).

Таким чином судом не встановлено підстав для визнання вказаного вище свідоцтва недійсним, оскільки відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_10 та прийняв спадщину в установленому законом порядку, тому не підлягають застосуванню норми статті 1301 ЦК України до правовідносин сторін, оскільки підстави для відсутності права на спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво судом не встановлено.На момент видачі Свідоцтва про право на спадщину № 665 від 09.03.2024 частка спадкодавця у статутному капіталі ФГ «Правда2» вказана помилково внаслідок некоректної інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому підстав для недійсності Свідоцтва в момент його видачі не існувало, а вимог про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачем не заявлено. Відповідач у спірних правовідносинах не позбавляється права на спадкування, проте його частка змінюється.

Отже, суд вважає, що позивачем вибрано невірний спосіб захисту, оскільки він з вимогою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину не звертався та не позбавлений можливості внести такі зміни до свідоцтва шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 77-78, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлений 31 січня 2025року.