Справа №705/4519/22
2/705/234/25 РІШЕННЯ
16 січня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Остропольської О.В.,
розглянувши в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу серії АВЕ № 427419 від 09.03.2000. Вказана квартира розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, який перебуває на балансі КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3».
Згідно Витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2022 власниками квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на третьому поверсі, над квартирою ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 4/9 частки власності, ОСОБА_3 1/9+1/3 частки власності та ОСОБА_4 1/9 частки власності.
Проте, співвласники квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому не можуть бути відповідачами. Єдиним відповідачем може бути співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .
14.09.2022 внаслідок несанкціонованого втручання в роботу трубопроводів мешканців квартири АДРЕСА_3 відбувся витік води, після чого вода просочилася через підлогу на другий поверх і повністю залила квартиру АДРЕСА_1 , в результаті чого у квартирі АДРЕСА_4 було залито: стелі та стіни коридору, санвузла, ванної кімнати, кухні, кімнати.
Згідно з актом обстеження від 16.09.2022, що складений комісією КП «Уманське РЕУ № 3», причиною затоплення було несанкціоноване втручання в роботу трубопроводів мешканців квартири АДРЕСА_3 . Виявлення ознак затоплення квартири АДРЕСА_4 було в присутності відповідача ОСОБА_2 , про що проставлено його підпис в акті залиття.
Також в акті зазначено, що збитки покласти на власників квартири АДРЕСА_2 .
Унаслідок залиття, її квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, зважаючи на сирість та те, що пошкоджена електропроводка б`є струмом.
Добровільно відшкодувати шкоду завдану залиттям її квартири відповідач не хоче, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою судді від 11.01.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).
02.03.2023 представником позивача адвокатом Пархетою М.А. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивача. Зазначає, що подія затоплення мала місце 14.09.2022, до експерта позивач звернулась 19.09.2022. Висновок взагалі ж датовано 26.09.2022. Тобто жодних доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між затопленням 14.09.2022 та зверненням позивача 19.09.2022 в експертну установу не надано. І це за тією обставиною, що в день затоплення жодних видимих ушкоджень виявлено не було. Заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з того, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Позивач намагається отримати незаконну грошову вигоду, прикрившись рішенням суду. Жодного разу в добровільному порядку вирішити вказане питання не намагалася. На пропозиції відповідача вирішити спірні питання в позасудовому порядку отримував відмови. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Судові витрати покласти на позивача. Задовольнити заяву про загальний порядок розгляду справи, призначити експертизу та викликати свідків, про яких буде заявлено на підготовчому засіданні.
Ухвалою від 08.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача та вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання.
28.03.2023 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про виклик свідків, в якій вона просила, з метою підтвердження факту (часу) та ким відбулось залиття її квартири, викликати та допитати у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
26.05.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду письмове обґрунтування позиції відповідача (в доповнення до поданого відзиву), в якому він просив долучити дане обґрунтування до матеріалів справи та взяти вказані ним факти при прийнятті законного кінцевого рішення.
22.08.2023 відповідач ОСОБА_2 подав до суду клопотання, в якому просив приєднати до матеріалів справи та врахувати при винесенні рішення докази, долучені ним до клопотання, а саме: фото пошкодження квартири з копією висновку; фото акту про залиття квартири; CD-диск.
26.10.2023 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Бортом П.С. надіслано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому він просив: долучити до матеріалів справи роздруківку з сайту «Судова влада України та роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/4262/21; долучити до матеріалів справи копію Висновку № 21/09-21/БУД від 23.09.2021, виданого ПП «ТЕХБУДЕКСПЕРТ».
02.11.2023 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Банаром В.В. подано до суду клопотання про долучення доказів, в якому він просив долучити до матеріалів справи у якості доказів наступні документи: копію договору підряду № 21/10-21; копію ліцензії ДАБІ України; копію додатку до ліцензії; копію акту приймання виконання робіт від 21.12.2021; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 21/10-21.
Ухвалою суду від 17.01.2024 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Банар В.В. у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Борт П.С. просив у задоволенні позову відмовити.
23.11.2023 до суду подано заяву, за підписом директора КП «Уманське РЕУ № 3» О.Ковалюк, в якій зазначено, що підприємство під час судового розгляду справи покладається на об`єктивність суду та не заперечує проти проведення судового розгляду справи за відсутності представника КП «Уманське РЕУ № 3».
У судовому засіданні, після визнання явки представника третьої особи обов`язковою, представник КП «Уманське РЕУ № 3» Мараховський І.І. пояснень не надав, у вирішенні спору поклався на думку суду.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що з позивачем ОСОБА_1 вони сусіди, перебувають у добрих відносинах. Точної дати не пам`ятає, у 2022 році вона почула шум у під`їзді і вийшла зі своєї квартири. Спустилася на 3-й поверх, побачила відчинені двері кв. АДРЕСА_3 , все було залито водою. Стояло двоє чоловіків і ОСОБА_2 . Спустилася на 2-й поверх, побачила, що квартиру ОСОБА_1 залито, вона стоїть плаче. Пройшла до її квартири, побачила, що відра по всій квартирі розставлені, вода капає зверху по люстрах, стінах у кімнаті, спальні, кухні, коридорі, відсутнє світло. У ванну кімнату вона не заходила. Їй відомо, що після цього залиття ОСОБА_1 зробила ремонт, так як заходила до неї, бачила, що чисто, немає потьоків по стінах. Зразу після затоплення ОСОБА_1 не могла проживати у свої квартирі, так як було темно, сиро, не було світла, знає, що вона ходила до сина. Коли і як вона робила ремонт, їй невідомо. Раніше теж заливали цю квартиру, робився ремонт після першого залиття.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що сторони він не знає. Працює майстром РЕУ № 3. У 2022 році, дати не пам`ятає, був виклик працівників РЕУ з приводу затоплення квартири за адресою АДРЕСА_5 . Він як майстер, прийшов за викликом і побачив, що кв. АДРЕСА_3 затопила кв. АДРЕСА_4 . Він спочатку зайшов у кв. АДРЕСА_3 , побачив, що у ній ніхто не проживає, дуже запущена і чи з ванної, чи з туалету текла вода. Чоловік сказав, що вже все вирішили, ніякої допомоги від РЕУ не потрібно. Зійшов у нижню квартиру АДРЕСА_4 , де побачив у коридорі на дверях краплі чистої води, не багато. Почав складати акт про залиття. Описав, що було залито. Його здивувало, що господар залитої квартири не пустив особу з квартири, що залила, щоб побачити затоплення. Тому він в акті дописав про це. Працівники РЕУ мають право складати акти про залиття квартир, чим це передбачено, точно не може сказати. 16.09.2022 він складав акт і підписував його. Можливо, були ще слюсарі, він точно не пам`ятає. Чи був при цьому головний інженер Цар, не пам`ятає. Був ОСОБА_8 . Щодо наказу про створення комісії, її повноваження не пам`ятає. У день залиття в квартирі не був, лише через два дні. Нарядів, викликів на 14.09.2022 не було.
Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.03.2000, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Очеретяною В.В., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2022 власниками квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 4/9 частки власності, ОСОБА_3 1/9+1/3 частки власності та ОСОБА_4 1/9 частки власності.
Згідно з актом про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 16.09.2022, що складений на відповідному бланку комісією КП «Уманське РЕУ № 3», у складі: головного інженера виконавця послуг Цар А.С., голови комісії, майстра технічної дільниці ОСОБА_7 , слюсаря-електрика ОСОБА_9 , 14 вересня 2022 в будинку АДРЕСА_6 , у підвалі трапилось залиття, аварія на системі центрального опалення (гарячого водопостачання, рушникосушарці) (необхідне підкреслити). Підкреслено «водопостачання». У графі (описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено) вказано «Явних пошкоджень не виявлено». Вказано, що помітні «виправленому вірити» перекреслено «плями у вигляді» капель на одвірках при вході на кухню і на стелі коридору. На підлозі 14.09.2022 була розлита прозора вода, на кухні, у коридорі із стелі капала вода. І капає до 16.09.2022. Причиною залиття, аварії, що трапилася на системі ЦО, ГВС або ХВП (необхідне підкреслити), підкреслено (або ХВП), є (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. АДРЕСА_3 у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок, тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.) підкреслено «трубопроводів». Зазначення кв. АДРЕСА_3 та підкреслення «трубопроводів» наявне у переліку причин, наведеному у дужках, чітке зазначення причин залиття не підкреслене. У графі «Висновки і рекомендації комісії» вказано: наявні збитки покласти на власників кв. АДРЕСА_3 (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.). З актом ознайомлені мешканці квартир: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ОСОБА_2 . Нижче акт має допис: «Мешканцю кв. АДРЕСА_3 власником квартири АДРЕСА_4 було відмовлено у присутності при складанні даного акту».
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Між тим, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
За змістом роз`яснень, наданих Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 №12/20-11-1975, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Складання акту про наслідки залиття житлового приміщення з порушенням вищевказаних вимог (чинного законодавства) є однією з підстав для відмови в задоволенні позовної заяви оскільки акт, в розумінні закону, є єдиним документом, яким підтверджується факт залиття квартири.
Вказане твердження зокрема підтверджується висновком Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 2-1974/11, в якому зазначено таке: «виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, що вищевказаний акт від 12 грудня 2007 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди».
З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.
Разом із тим, зі змісту акту від 16.09.2022 про залиття слідує, що він засвідчує факт залиття квартири АДРЕСА_1 , при цьому через відсутність обов`язкових даних, які мають бути відображені в цьому документі, цей акт складений з порушенням вимог Правил, а тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди; також у вказаному акті відсутні дані про те, що вина власника квартири АДРЕСА_3 у залитті встановлена.
Зокрема, посилання в акті на виявлені в ході обстеження кв. АДРЕСА_4 : помітні краплі на одвірках при вході на кухню і на стелі коридору, на підлозі розлита прозора вода, на кухні, у коридорі із стелі капала вода, не можна вважати обґрунтованим у межах вимог Правил, відтак указаний акт не відповідає вимогам Правил, оскільки у ньому відсутні належні та чіткі дані про характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.
Крім того, зазначений акт був складений за відсутності відповідача ОСОБА_2 . Також у ньому відсутній підпис одного з членів комісії - ОСОБА_10 .
Акт про залиття - це обов`язковий документ, який складається комісією з метою фіксування події та з`ясування причин залиття приміщення.
Стороною відповідача, на спростування доводів позивача про наявність залиття квартири АДРЕСА_1 , а також на підтвердження відсутності будь-яких наслідків залиття, несправності комунікацій проведено фотофіксацію вказаного приміщення та долучено до матеріалів справи фотознімки від 16.09.2022.
Щодо суми заподіяних, на думку позивача, збитків суд зазначає таке. Оскільки висновок експерта ґрунтується на копії акту від 16.09.2022, який як встановлено судом, не відповідає вищенаведеним вимогам Правил, суд вважає, що зазначений висновок експерта № 26/09-22/БУД від 26.09.2022 ПП «ТЕХБУДЕКСПЕРТ» не можна вважати належним доказом, який встановлює вартість відновлювального ремонту.
Відтак беззаперечних доказів, які б підтвердили розмір реального збитку, який поніс позивач внаслідок залиття квартири, а також причинного зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками у вигляді шкоди, суду не надано.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що доводи щодо заподіяння саме відповідачем шкоди, протиправність його поведінки, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову у цій частині слід відмовити.
Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17, якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає.
Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди відмовлено, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними та тісно взаємопов`язані з вимогами про відшкодування майнової шкоди.
При цьому суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Суд зазначає, що усі інші аргументи сторін вивчені та досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують та по суті на них не впливають.
За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне рішення складене 31.01.2025.
Суддя О.І.Єщенко