РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 572/1458/24

Провадження № 22-ц/4815/96/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Боймиструка С. В.

секретар судового засідання Андрошулік І. А.

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 ,

заявник ОСОБА_2

заінтересована особа Сарненська міська рада Рівненської області

як орган опіки та піклування

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Домецького Олексія Ігоровича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 червня 2024 року у складі судді Ведяніної Т.О., ухвалене в м. Сарни Рівненської області об 11 годині 57 хвилин, повний текст рішення складено 28 червня 2024 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про зміну та призначення опікуна. Заява обґрунтована тим, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2013 року ОСОБА_3 було визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном її сестру, ОСОБА_1 . Заявниця ОСОБА_1 вказує, що на даний час за віком і за станом здоров`я вона не може здійснювати належний догляд за підопічною, тому просить звільнити її від обов`язків опікуна та призначити опікуном іншу особу племінника ОСОБА_2 .

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05 червня 2024 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями законодавства, яке визначає встановлення опіки та піклування з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки та обґрунтоване відсутністю належних і достатніх доказів на підтвердження неможливості ОСОБА_1 здійснювати свої повноваження опікуна та необхідності її заміни на іншу особу.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_2 адвокат Домецький Олексій Ігорович оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що ОСОБА_3 страждає розумовою відсталістю, в зв`язку з хронічним стійким психічним розладом здоров`я та потребує опікуна, оскільки не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідними медичними документами. Додає, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2013 року ОСОБА_3 визнано недієздатною та призначено опікуном її сестру ОСОБА_1 . Звертає увагу, що на даний час ОСОБА_1 за віком і за станом здоров`я не може здійснювати належний догляд за своєю підопічною, з огляду на що звернулася до суд із цією заявою про заміну опікуна з неї на племінника ОСОБА_2 . Вказує, що місцевим судом не дано належної оцінки доказам, наданим заявницею на підтвердження неможливості здійснення нею своїх повноважень опікуна, а саме: пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0395069, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом третьої групи загального захворювання з ураженням внутрішніх органів. Додає, що згідно з медичним висновком у ОСОБА_1 діагностовано аортосклероз, що супроводжується незначним розширенням аорти на рівні синусів Вальсальви та висхідного відділу; також виявлено брадикардію, помірну недостатність мітрального клапана, що свідчить про певні серцеві проблеми, які потребують уваги, що в сукупності є належним підтвердженням тієї обставини, що через свій вік та стан здоров`я ОСОБА_1 не може забезпечити належну опіку. Зауважує, ОСОБА_2 , маючи добрий стан здоров`я та в силу обставин, які виникли у ОСОБА_1 , має можливість і бажання доглядати ОСОБА_3 , бути її опікуном, оскільки відносини між ними є доброзичливими та довірливими вже багато років поспіль. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується даними її паспорта серії НОМЕР_2 .

За тією ж адресою проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно паспорту серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки серії ВТЭ серії РОВ-К-82 №17311, Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного догляду за інвалідом І чи ІІ групи інвалідності внаслідок психічного розладу здоров`я, ОСОБА_3 має І групу інвалідності внаслідок психічного розладу.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2013 року ОСОБА_3 визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, опікуном призначено ОСОБА_1 .

Підопічна та її опікун є сестрами.

Звертаючись до суду із цією заявою, ОСОБА_1 зазначала, що її сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана недієздатною, опікуном призначена вона, однак, в силу пенсійного віку, непрацездатності та стану здоров`я не може здійснювати належний догляд за підопічною, а тому просила звільнити її від обов`язків опікуна та призначити опікуном іншу особу племінника ОСОБА_2 .

На підтвердження неможливості здійснення догляду за своєю сестрою заявницею ОСОБА_1 надано її пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 та довідка до акту огляду МСЕК серії АВ № 0395069, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи загального захворювання з ураженням внутрішніх органів.

Стаття 55 ЦК України визначає, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з ч.4, 5 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів.

Статтею 67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна, а саме: 1) опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Відповідно до ч.2 ст. 300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 року у справі №712/10043/20 зазначено, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, та згідно з п.п. 3.3 п.3 Правила опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88 Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за N 387/3680.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом № 34/166/131/88 від 25.05.1999 року, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07.04.2022 у справі № 712/10043/20).

Матеріали справи містять подання Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області про призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_4 у разі звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна.

Разом з тим, даючи оцінку вказаному поданню щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною особою ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що воно не містить обґрунтованих висновків про те, чому саме його, а не іншу особу, необхідно призначити опікуном, та відомостей про те, чи є у недієздатної особи інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна. Так само суду не надано належних, достатніх і переконливих доказів неможливості ОСОБА_1 бути опікуном та здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_3 .

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд, окрім наведеного вище, враховує наступне.

Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України, обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

При цьому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.

У цій справі подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною особою ОСОБА_3 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном, відсутність заперечень проти цього з боку інших родичів та згоду особи, яка на даний час є опікуном. Окрім того, у недієздатної ОСОБА_3 - наявний опікун її сестра, ОСОБА_1 , яка теж не надала достатніх доказів неможливості здійснення своїх повноважень в силу стану здоров`я та віку.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності з нормами закону, що їх регулюють, а також беручи до увагу судову практику, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність належних і достатніх доказів наявності передбачених законом підстав для заміни опікуна недієздатної ОСОБА_3 з її сестри, ОСОБА_1 на племінника ОСОБА_2 , у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без зміни.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Домецького Олексія Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 червня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Хилевич С. В.