Справа № 490/6497/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Твердохліб К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про скасування податкової застави, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва від ОСОБА_2 , який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , надійшов позов до Державної податкової служби України, у якому представник просив суд ухвалити рішення, яким: припинити податкову заставу, зареєстровану на підставі акту опису майна серія та номер 67, виданий 22 травня 2015 року видавником Державною податковою інспекцією у Личаківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 72,3 кв.м., житлова 32,0 кв.м.; вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено що, належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_2 обтяжене податковою заставою. Однак будь-яких податкових зобов`язань перед державним бюджетом вона не має. Однак, відповідач відмовив їй у припиненні такої застави, вказуючи на відсутність визначених законодавством підстав. Вважаючи, що наявність такої застави перешкоджає їй реалізовувати своє право власності, вона звернулася до суду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову з огляду на його не обґрунтованість та безпідставність. Відповідач посилався на те, що опис майна проводився на підставі даних з Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції відділу державної реєстрації речових прав та нерухомого майна, відповідно до яких право власності на зазначену квартиру зареєстровано за Підприємством «Гарант» Львівської обласної організації Українського товариства глухих. Згідно з відомостями з державного реєстру речових прав та нерухоме майно 20 листопада 2023 року були внесені зміни щодо власника предмету обтяження з Підприємства «Гарант» Львівської обласної організації Українського товариства глухих на ОСОБА_1 . Дослідження обставин переходу права власності не входить в компетенцію посадових осіб органів ДПС. Податкова застава є чинною, оскільки немає підстав для звільнення майна з під її дії відповідно до ст. 93 Податкового кодексу України. Станом на час розгляду справи відсутні будь-які обставини, що є підставою для звільнення майна з податкової застави.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2025 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони не заперечували проти проведення розгляду справи у судовому засіданні 20 січня 2025 року.

Позивач та її предстанвик ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Між ТОВ «Компанія «Парадиз», яке діяло від свого імені за дорученням підприємства «Гарант» Львівської організації Українського товариства глухих (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) 26 січня 2011 року укладено договір купівлі-продажу відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сіряковою О.В. та зареєстровано в реєстрі за №165.

Цей договір зареєстровано в державному реєстрі правочинів за №4312994 (Витяг з Державного реєстру правочинів №9533170 від 26 січня 2011 року, а.с. 12-13).

З витягу з Державного реєстру речових прав №355569093 від 23 листопада 2023 року слідує, що право власності (1/1 частка) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 20 листопада 2023 року зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №165 від 26 січня 2011 року виданого приватним нотаріусом миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сіряковою О.В. (а.с. 14-15).

На підставі опису майна 26 травня 2015 року серія та номер 67, виданий 22 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено обтяження у вигляді податкової застави, обтяжувач: Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень №38090499 від 26 травня 2015 року (а.с.16-17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №300341750 від 18 лютого 2022 року квартира АДРЕСА_3 - належить ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДПС у Львівській області Державної податкової служби України ОСОБА_1 надані роз`яснення, відповідно до яких, обтяження у вигляді податкової застави накладених на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить Підприємству «Гарант» Львівської організації Українського товариства глухих на підставі заборгованості з платежів у зазначеного підприємства. Податкова застава зареєстрована законному порядку. Враховуючи приписи підпункту 93.1.1-93.1.4. п. 93.1 статті 93 розділу ІІ Податкового кодексу України підстави для звільнення майна з-під податкової застави відсутні.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд зазначає таке.

Частини 1, 2 статті 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 14.1.155. статті 14 ПК України передбачено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Податковим кодексом України.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Таким чином, право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, і поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу.

Відповідно до положень Розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16 червня 2017 за №586, у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення. Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу. У випадках, передбачених пунктом 100.11 статті 100 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави за умови отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету в рахунок погашення розстрочених (відстрочених) сум та плати за користування таким розстроченням (відстроченням) в повному обсязі. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 глави 9 розділу II Кодексу таке майно звільняється з-під податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Стаття 93 ПК України визначає перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника.

Згідно пункту 93.1 статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку (93.1.1), визнання податкового боргу безнадійним (93.1.2), набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства (93.1.3), отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження (93.1.4).

Частиною першої статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статей 317 та 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною першою статті 386 цього Кодексу визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За правилами частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Позивач у зазначеній справі, придбавши майно за договором купівлі-продажу, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави. Тобто, придбавши таке майно, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а держава в особі відповідних органів не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Інший підхід створюватиме ситуацію правової невизначеності, коли титульному володільцю (правова підстава набуття прав на майно якого не оскаржена) будуть створюватися перешкоди щодо реалізації права власності на таке майно.

Під час судового розгляду судом встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що позивач ОСОБА_1 не має будь-якого податкового боргу перед державним бюджетом. Правомірність набуття позивачем права власності на квартиру квартира АДРЕСА_3 відповідачем не оспорюється.

Таким чином, приписи статті 93 Податкового кодексу України не можливо застосовувати у контексті спірних правовідносин, оскільки позивач не є боржником, щодо якого у вказаній нормі права передбачені випадки можливості звільнення майна з податкової застави. Відповідач ОСОБА_1 не має перед відповідачем заборгованості з платежів (податкового боргу), невиконаних зобов`язань.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг у той час, як позивач не є боржником зі сплати податків, правомірно придбав майно (зазначену у позові квартиру), а боржником є Підприємству «Гарант» Львівської організації Українського товариства глухих.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) вказано, що «належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18)».

Встановивши, що позивач придбала майно в установленому законом порядку та із дотриманням відповідної процедури, набула право власності на це майно та правомірність цього продажу ніким не оспорюється, суд дійшов висновку, що наявність податкової застави суперечить вимогам чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача як власника рухомого майна.

У зв`язку з викладеним, наявні підстави для звільнення з-під податкової застави належного позивачу майна, оскільки він не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна Підприємству «Гарант» Львівської організації Українського товариства глухих.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також погоджується із тим, що належним відповідачем у справі має бути державна податкова служба України, як юридична особа. При цьому Головне управління ДПС у Львівській області є відокремленим структурним підрозділом та не зареєстрований як юридична особа.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі та припинити податкову заставу, зареєстровану на підставі акту опису майна серія та номер 67, виданий 22 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно зі статті 141 ЦПК України з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову до суду у розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Припинити податкову заставу, зареєстровану на підставі акту опису майна серія та номер 67, виданий 22 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,3 кв.м., житлова 32,0 кв.м.

Стягнути з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подачу позову до суду у розмірі 1211 грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 січня 2025 року.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач Державна податкова служба, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, .

Суддя Л.М. Шолох