Дата документу 21.01.2025Справа № 554/4834/23
Провадження № 2/554/823/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

при секретарі судових засідань Звігольської О.Ю.. ,

за участю представника позивача адвоката Ольшанської О.Б.

представника відповідача Вусика М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Полтавської міської ради, третіх осіб Шевченківської районної у місті Полтаві ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме за ОСОБА_2 на 2/3 частини та ОСОБА_1 на 1/3 частини реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 78 кв.м., житловою 33 кв.м.

В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_1 є співвласниками 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 є співвласником 2/3 частин квартири за адресою : АДРЕСА_2 .

Після пошкодження певної частини майна, ними було розпочато реконструкцію будинку з добудовою другого поверху без отримання на те відповідних дозволів від уповноважених органів. Під час проведення робіт було дотримано будівельні, санітарні, пожежні норми.

Відповідно до листа КП « ЖЕО № 2» Полтавської міської ради від 30.01.2023 року ними повідомлялося, що останні не заперечують проти проведення реконструкції квартири АДРЕСА_1 без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту та цільового призначення за умови, що дані дії не призведуть до порушення діючих нормативно - правових актів , прав власників інших житлових та нежитлових приміщень, не будуть порушені санітарно - технічні

вимоги і правила експлуатації будинку, будуть дотримані будівельні норми під час виконання робіт, а також дозволу на проведення вищезазначених робіт мешканцями будинку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, прохав відмовити у їх задоволенні.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла м. Полтави від 13 січня 1999 року та зареєстрованого Колективним Підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , загальною площею 34,9 кв.м.

Згідно Договору про визначення розміру часток від 23.11.2017 року право спільної сумісної власності припинено та визначено частки по 1/3 частці кожному ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Договору дарування від 05 грудня 2017 року ОСОБА_3 безоплатно передав належну йому 1/3 частки вказаної квартири ОСОБА_2 .

На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками, відповідно, 1/3 та 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно акту про пожежу від 8 грудня 2001 року та акту обстеження технічного стану конструкцій квартири АДРЕСА_1 від 04.01.2002, затвердженому рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтава ради від 15.01.2002 № 7, згадані пошкодження будинку були зумовлені пожежею, що сталася 8 грудня 2001 року.

За результатами обстеження встановлено фізичну зношеність конструкцій квартири на рівні 73 %.

Відповідно, за пунктом 1.1. рішення Виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтава ради від 15.01.2002 № 7, квартиру АДРЕСА_3 було визнано ветхою та такою, що потребує комплексного капітального ремонту.

Так, відповідно до вимог п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Визначення реконструкції житлового будинку містяться в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76:

Реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва. Таким чином, на вчинену позивачами реконструкцію квартири АДРЕСА_3 поширюється дозвільний режим, передбачений відповідним законом. Відповідно до пункту 5 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», об`єкт відноситься до класу наслідків СС1 (незначні наслідки), чим регламентується порядок отримання дозволу на будівництво.

З урахуванням того, що об`єкт не охоплюється Переліком об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 № 289, позивачі мали отримати вихідні даних, відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Відповідно до змісту ст. 31 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»; Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45, вихідні дані слугують основою для створення проектної документації.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За частиною 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Виходячи із вищевикладеного, підставою проведення позивачами реконструкції квартири стало завдання руйнувань окремим конструкціям квартири внаслідок пожежі, що сталася 8 грудня 2001 року.

Водночас, в пункті 3 звіту про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_4 (далі - Звіт), вказаний рік побудови об`єкта 2023.

Так, введення в експлуатацію ознаменує факт завершення будівництва. Порядок підготовки технічного обстеження будівель та споруд визначається Питаннями прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461. За п. 10 Порядку, технічне обстеження включає такі етапи:

-попереднє (візуальне) обстеження об`єкта, у тому числі огляд і фотографування об`єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення класу наслідків (відповідальності) об`єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності);

-детальне (інструментальне) обстеження об`єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності).

При цьому відповідно до розділу 2 Звіту, на підставі інвентаризаційної справи №8894, виконаної ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» 24 березня 2023 року, реєстровий номер: ТІ01:5536-7626-3902-5466, встановлено, що об`єкт був збудований у період з 1885 по 2023 роки.

Згідно до пункту 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, інвентаризаційна справа - сукупність матеріалів технічної інвентаризації, що характеризують об`єкт нерухомого майна і які є підставою для надання інформації про такий об`єкт. Інвентаризаційна справа має свій інвентаризаційний номер, який надає зберігач;

-технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику.

Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

-технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру).

З огляду на зазначене, головний експерт встановлював часовий проміжок будівництва об`єкта, який становить 138 років, на підставі результатів технічної інвентаризації об`єкта, що була проведена після вказаного позивачем моменту завершення будівництва (24 березня 2023 року).

Відповідно до примітки технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) є додатком до технічного паспорта на житловий будинок квартирного типу (гуртожиток).

Таким чином, зважаючи на неможливість встановлення часового проміжку будівництва за результатами технічної інвентаризації, зокрема без дослідження інвентаризаційної справи багатоквартирного будинку в якому розташовується квартира АДРЕСА_3 , вважаємо, що вказаний факт не було встановлено.

Щодо доданих до позовної заяви згоди мешканців житлового будинку АДРЕСА_5 , а також лист комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 76/2023 від 30.01.2023, слід звернути увагу на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить вирішення питання проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт. За змістом статті 10 вказаного Закону, мешканці мають або надати згоду за результатами зборів співвласників, що підтверджується протоколом зборів.

Документ, що долучений до позовної заяви, не відображає волевиявлення мешканців житлового будинку АДРЕСА_5 , оскільки не було дотримано передбаченої законом процедури прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком.

У листі № 76/2023, від 30.01.2023, комунальне підприємство вказало, що не заперечує проти проведення реконструкції квартири АДРЕСА_3 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будинку та цільового призначення за умови, що ці дії не призведуть до порушення діючих нормативно-правових актів, прав власників інших житлових та нежитлових приміщень, не будуть порушені санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, будуть дотримані будівельні норми під час виконання робіт, виготовлення та виконання робіт згідно до проектно-кошторисної документації, а також дозволу на проведення вище зазначених робіт мешканцями будинку. Встановлено, що позивачами не було створено проектно-кошторисної документації та не отримано дозволу мешканців будинку на реконструкцію.

В розділі 6 Звіту, констатовано встановлення відповідності експертом об`єкту до Державних будівельних норм, зокрема ДБН В.2.2.-15:2019, що враховують заходи щодо забезпечення санітарно-гігієнічного благополуччя та пожежної безпеки.

З огляду на зміст Звіту є не зрозумілим, відповідність яким саме нормам було встановлено експертом, на підставі яких методик та матеріалів були зроблені відповідні висновки.

Так, розділ 10 «санітарно-гігієнічні вимоги», включає до себе вимоги до інсоляції, природного та штучного освітлення, хімічного забруднення повітря, захисту від шуму та різних видів випромінювання, відповідно до кореспондуючих норм Державних будівельних норм.

Є очевидним, що експерт не міг встановити відповідність об`єкта вказаним вимогам, виходячи із змісту Звіту, зокрема матеріалів, висвітлених в розділі 2 Звіту. Аналогічно, в розділі 3 Звіту експертом констатовано рівень вогнестійкості об`єкта, без посилань на виконання будь-яких відповідних вимірювань.

Не є можливим встановити відповідь на досліджуване питання і за змістом Методики проведення обстеження та оформлення його результатів, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.08.2022 № 144, оскільки наказ не передбачає методики встановлення відповідності об`єкту санітарно-гігієнічним нормам та нормам пожежної безпеки, а технічне завдання, що мало б включати етапи обстеження та кореспондуючий перелік робіт, до справи не долучене.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та статтею 45 Кодексу цивільного захисту передбачається проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи та експертизи у сфері цивільного захисту, що відповідно до вказаних норм законодавства встановлюють факт дотримання санітарних норм та вимог у сфері пожежної безпеки.

Висновок експерта Федорова Дмитра Федоровича № 25 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження на замовлення ОСОБА_1 повинен відповідати приписам пп. 5.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, серед основних завдань будівельно-технічної експертизи виділяє визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Згідно до п. 5.1.4. Інструкції для вирішення питань, порушених у дослідженні, експерту необхідно надати проектну та первинну звітну та виробничу документацію на будівництво об`єкта, документ про приймання в експлуатацію об`єкта будівництва, матеріали технічної інвентаризації на об`єкт, стандарти та технічні умови на виготовлення конструкцій, виробів та матеріалів тощо.

Зважаючи на те, що експерту не було надано всіх необхідних документів для проведення дослідження, висновок експерта є не належним доказом.

Відповідно до технічного висновку Полтавського філіалу НДІпроектреконструкція» від 21 грудня 2001 року, фундаменти дерев`яні згнили, стіни дерев`яні, перегородки дерев`яні, знизу гнилі, тоді як відповідно до в пункту 3 Звіту, фундаменти, стіни є виготовленими з цегли, а перекриття із залізобетону, відповідно, згідно до висновку експерта № 25, фундаменти стрічкові залізобетонні, стіни цегляні, перекриття по залізобетонних монолітних плитах.

Також у Звіті зазначено про відсутність внутрішнього оздоблення за наявності варіанту штукатурка у бланку звіту, тоді як у розділі 1 Висновку експерта вказано саме штукатурку.

При цьому у Звіті зазначено про наявність електропостачання, автономного опалення, відсутність яких констатовано у Висновку експерта.

Невідповідність змісту доказів, наданих позивачем, а саме Звіту та висновку експерта, одне одному, стосовно питання матеріалу виготовлення фундаменту об`єкта, а отже і стосовно питання стійкості несучих конструкцій будинку.

Більше того, перелічений ряд неспівпадінь характеристик об`єкта, свідчить про достовірність відповідних доказів, як таких, зважаючи на те, що обидва експерти стверджують, що користувалися технічним паспортом до квартири АДРЕСА_3 та результатами власного обстеження.

З огляду на викладене, а саме різницю у матеріалах виготовлення елементів об`єкту за висновками 2001 та 2023 років, зокрема фундаменту, специфіки комплексу будівельних робіт, шо самочинно виконувався позивачами.

У долучених до позову матеріалах не було виявлено інформації, чи було позивачами змінено зовнішні геометричні розміри фундаменту.

Відтак, вказані відомості свідчать, що позивачами було вчинено демонтаж частини багатоквартирного будинку та самочинне проведення нового будівництва.

З огляду на зазначене, позивачами було самочинно проведено комплекс будівельних робіт стосовно власної квартири у багатоквартирному будинку, які вони ідентифікують, як вчинення реконструкції із добудовою другого поверху.

Вчинення відповідних робіт аргументується позивачами необхідністю ліквідувати пошкодження об`єкта, внаслідок пожежі 2001 року; пожежа спричинила значні пошкодження будівлі, внаслідок якої її було визнано ветхою.

Відповідно до акту обстеження технічного стану від 04.01.2002, ліквідувати нанесення пошкодження було можливо при проведенні капітального ремонту; втім позивачами було проведено реконструкцію об`єкта із добудовою другого поверху та встановленням стін, фундаменту, перекриття квартири (частини багатоквартирного будинку) із нового матеріалу, при цьому позивачами стверджується, що будівництво вчинено у 2023 році, тобто більш ніж через 20 років після завдання квартирі шкоди пожежею.

За відсутності проектно-кошторисної документації, характеристики об`єкта зафіксовані станом на 2023 рік зафіксовані виключно у похідних документах, тобто виготовлених після побудови об`єкта (технічний паспорт, висновок експерта, звіт про проведення технічного обстеження).

Зокрема, вказані документи частково не відповідають змісту один одного та не дають змоги зафіксувати ряд фактів, що є важливими для легалізації самочинного будівництва (часовий проміжок проведення будівельних робіт, факт згоди інших власників багатоквартирного будинку на проведення реконструкції, відповідність об`єкта санітарно-технічним нормам та вимогам пожежної безпеки).

Правовідносини між позивачами та Полтавською міською радою з приводу легалізації вчиненої самочинної реконструкції, виникли після подання позову про визнання права власності позивачів на реконструйований об`єкт.

Позивач, знаючи про чинний дозвільний режим на вчинення реконструкції квартири, проігнорував вимоги закону і не звернувся до уповноважених органів, про що заявляє у позові.

Зважаючи на те, що Полтавською міською радою жодним чином не було порушено право власності позивачів, тому суд відмовляє також і у стягненні судового збору з відповідача.

Під час перепланування збільшилася загальна площа з 34,9 кв.м. до 78 кв.м.

Технічний висновок на житловий будинок АДРЕСА_2 від 21 грудня 2001 року вказує на те, що станом на момент створення вказаного висновку загальний знос конструктивних елементів квартири складає 73 %, зокрема 100 % зносу фундаменти.

Рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтава ради від 15.01.2002 № 7 було визнано квартиру АДРЕСА_3 ветхою та такою, що потребує капітального ремонту.

Згідно до матеріалів наданих позивачем, зокрема технічного паспорту квартири АДРЕСА_3 , інвентаризаційна справа № 8894 (далі техпаспорт), будівництво об`єкта було завершено станом на березень 2023 року.

Зважаючи на те, що позивачі не дотримались порядку легалізації будівництва, зокрема не подали декларацію про початок та закінчення будівництва, не є можливим встановити коли розпочалось будівництво, скільки тривало; відповідно в якому стані перебувала квартира АДРЕСА_3 протягом останніх 20 років і чи існувала як об`єкт речового права до початку вчинення самочинного будівництва.

З огляду на зазначене, відповідно до позову було проведено саме реконструкцію квартири АДРЕСА_3 .

Законодавство, зокрема Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (п. 1 ч. 1 ст. 1), розрізняє різні види комплексних робіт, які об`єднує терміном «будівництво»: нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Згідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014, реконструкція це перебудова вже введеного в експлуатацію об`єкта зі зміною його геометричних розмірів, функціонального призначення, в результаті чого змінюються його основні техніко-економічні показники, відбувається удосконалення виробництва, поліпшуються умови експлуатації. Ремонтні роботи, які передбачають втручання в несучі конструкції, інженерні мережі, зміна фасаду будівлі, зміна опалюваної площі і є реконструкцією. На час виконання цих робіт експлуатація об`єкта призупиняється.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до п. 3.11 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», нове будівництво - будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва

Порівняння змісту технічного висновку від 21.12.01 та звіту про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_3 (далі Звіт) і висновку експерта № 25 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження на замовлення ОСОБА_1 від 26.04.2023 (далі висновок експерта № 25), дає підстави вважати, що позивачами було вчинено нове будівництво, без збереження несучих і огороджувальних конструкцій попереднього об`єкта. При цьому, і в розділі 2 Звіту і у витязі з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, вказано, що роком початку будівництва є 1885 рік, а завершення 2023, що було констатовано у відзиві.

З огляду на зазначене, відповідно до змісту Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, витяг з якого станом на 20.11.2017 надано позивачем, інших матеріалів справи зазначений об`єкт є квартирою в багатоквартирному будинку, що перебуває на балансі ЖЕО № 2.

Зважаючи на це, при розгляді справи необхідно враховувати правовий режим, передбачений законодавством для багатоквартирних будинків та кореспондуючі особливості.

Так, до матеріалів справи долучено згоду мешканців житлового будинку АДРЕСА_5 щодо проведення реконструкції квартири АДРЕСА_3 , підписані станом на січень 2023 року, а також лист ЖЕО №2 від 30.01.2023 №76/2023 в якому вказується, що комунальне підприємство не заперечує проти вчинення вказаних робіт за дотримання позивачами ряду умов.

Проте, станом на березень 2023 року будівництво вже було завершено, тому вказані дозволи були отримані вже після початку будівництва і цілком імовірно після його завершення, що дозволяє проявити сумнів щодо істинності волевиявлення вказаних суб`єктів.

Лист ЖЕО №2 від 30.01.2023 №76/2023 містить посилання на те, що комунальне підприємство не заперечує проти проведення реконструкції без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будинку та цільового призначення за умови, що ці дії не призведуть до порушення діючих нормативно-правових актів, прав власників інших житлових та нежитлових приміщень, не будуть порушені санітарно-технічні вимоги та правила експлуатації будинку, будуть дотримані будівельні норми під час виконання робіт, виготовлення та виконання робіт згідно проектно-кошторисної документації, а також дозволу на проведення вище згаданих робіт мешканцями будинку.

Зазначені умови є такими, що завідомо не могли бути виконаними позивачами за відсутності в них проектно-кошторисної документації та порушення ними порядку легалізації будівництва; порушення прав співвласників багатоквартирного будинку.

Так, позивачами не було отримано рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку на проведення будівництва у відповідності до змісту ст. 10 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

При цьому не є зрозумілим, як зазначена обставина пов`язана із фактом відсутності ОСББ у будинку АДРЕСА_5 , зважаючи шо реалізація процедури прийняття рішення зборами співвласників не потребує створення організації співвласників багатоквартирного будинку.

Втім, зміст матеріалів справи дає підстави стверджувати, що позивачами не було дотримано і інших вимог комунальної організації.

Так, відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2017 загальна площа будинку 34,9 кв. м, аналогічні відомості містяться і в свідоцтві про право власності на житло від 13 січня 1999 року.

В той же час, згідно до техпаспорту, загальна площа першого поверху будинку після проведення будівництва становить 38,4 кв. м; в розділі 3 Звіту вказано розмір площі забудови (площі основи) 55 кв. м, а у висновку експерта № 25 56,6 кв. м.

Відповідно до пункту А7 додатку А ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», вказує, що площа забудови багатоквартирного житлового будинку визначається як площа горизонтального перерізу по зовнішньому обводу будинку на рівні цоколя, включаючи виступні частини.

Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (стаття 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

З огляду на зазначене, є не зрозумілим вказане співвідношення площі квартири станом на 1999 рік, на 2023 рік, а також вказаної в звіті площі забудови вказаної квартири.

Вказані відомості дають підстави вважати, що позивачем було зайнято частину прибудинкової території багатоквартирного будинку, чим порушено права власників інших квартир будинку АДРЕСА_5 .

Зважаючи на збільшений розмір площі квартири (першого поверху) та факт створення нового фундаменту із іншого матеріалу (відомості про який різниться в Звіті та висновку експерта № 25) взамін зруйнованого пожежею дерев`яного (відсоток зносу 100 %), тому позивачами не збережені зовнішні геометричні розміри фундаменту.

Відповідний ступінь встановлюється згідно до ряду критеріїв (матеріали, поверховість тощо).

У звіті про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_3 вказано III ступінь вогнестійкості (вказаний звіт сформований на бланку, що міститься у додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, що був виключений зі змісту постанови станом на час формування звіту) тоді як у витязі з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, що формувався тим же експертом на підставі вказаного звіту зазначено II ступінь вогнестійкості об`єкта.

У Звіті та висновку експерта № 25 стосовно будівельних матеріалів, висоти будівлі, будівельного об`єму, інших конструктивних елементів, зокрема таких, що складно пояснити наявністю похибки у вимірюванні.

Втім, Звіт та витяг з реєстру будівельної діяльності були сформовані одним експертом на підставі одних і тих же даних, при цьому містять істотно різну інформацію без посилань на відомості, що обґрунтовують відповідну різницю.

Позивачі просять суд визнати їх право власності на самочинне будівництво спираючись виключно на документацію, що була створена після вчинення будівництва (технічний паспорт, звіт про проведення технічного обстеження, висновок будівельно-технічної експертизи), за відсутності проектно-кошторисної документації та відповідного дозволу на будівництво.

Правова позиція Верховного Суду, виражена в постановах від 23.09.2019 у справі №309/3887/17, від 17.04.2020 № 2-7438/09, вказує, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до змісту ст. 6,7 Закону України «Про містобудівну діяльність», Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. № 1340, відповідним компетентним органом, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є Державна інспекція архітектури та містобудування України.

Водночас, позивачами не надано жодних доказів спроби врегулювання існуючого питання в позасудовому порядку із компетентним органом.

Не вичерпавши всі позасудові способи захисту власного права, позивачі звертаються до суду із позовом до Полтавської міської ради, яка жодним чином не порушила права позивачів у відповідних правовідносинах, на чому наголошувалось у позові.

Правовідносини позивачів з виконавчим комітетом Полтавської міської ради стосовно перебування позивачів у черзі на отримання житла, відсутність стабільного доходу не є релевантними обставинами у справі та не слугують правовою підставою для вчинення будівництва без дотримання встановленого законом дозвільного режиму.

Частина 2 статті 383 Цивільного кодексу України передбачає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Однак стаття 152 Житлового кодексу Української PCP зобов`язує власника при проведенні переобладнання або перепланування в належній йому квартирі отримати дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно п. 1.4.1. Наказу №76 від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Ураховуючи те, що позивачі самочинно переобладнав квартиру АДРЕСА_1 без дозволу органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 383 ч.2 ЦК України, ст. 152 ЖК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

встановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Полтавської міської ради, третіх осіб Шевченківської районної у місті Полтаві ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 31.01.2025 року.

Суддя Н.В.Тімошенко