Головуючий у суді першої інстанції: Литвин Л.І.
У Х В А Л А

30 січня 2025 року місто Київ

справа № 2-766/2009

провадження№22-ц/824/5595/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалуЯготинського районного суду Київської області від 6 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

УхвалоюЯготинського районного суду Київської області від 6 листопада 2009 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 12 грудня 2024 року подав через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу, в порядку ст.355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що у період судового розгляду загострилась його хвороба, а тому він не міг фізично і матеріально оскаржувати незаконні дії ОСОБА_2 ,який оформив всю спадщину матері на себе. Про мирову угоду дізнався тільки в останній час, коли його син прояснив йому ситуацію та став йому допомагати.

27 грудня 2024 року Київським апеляційним судом з Яготинського районного суду Київської областівитребувана цивільна справа № 2-766/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

7 січня 2025 року з Яготинського районного суду Київської області до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа № 2-766/2009.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, виходячи з наступного.

У жовтні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

У жовтні 2009 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Справу призначено до розгляду 30 жовтня 2009 року на 9 годину /а.с.37/.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2009 року об`єднано в одне провадження позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляла ОСОБА_4 на підставі довіреності, яка була посвідчена 1 жовтня 2009 року секретарем Годунівської сільської ради Яготинського району Київської області ( а.с.43).

Відповідно до довіреності, ОСОБА_4 уповноважена вести справи ОСОБА_1 в усіх судах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом закінчення справи мировою угодою, визнання чи відмови повністю або частково позовних вимог, зміна предмету позову та оскарження рішення суду, подачі виконавчого листа до стягнення. Для чого ОСОБА_1 надав право ОСОБА_4 : подавати заяви, підписувати документи, отримувати довідки та документи, а також виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 приймала участь у судових засіданнях призначених на 30 жовтня 2009 року та 6 листопада 2009 року, що зафіксовано у протоколах судових засідань /а.с.46-49, 52-53/.

6 листопада 2009 року між сторонами було укладено мирову угоду, яка була підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4

6 листопада 2009 року Яготинським районним судом Київської області у судовому засіданні ухвалено судове рішення по справі, яким визнана укладена між сторонами та підписана ОСОБА_2 , представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , представником ОСОБА_3 ОСОБА_5 , представником ВА «Держаний ощадний банк України».

В судовому засіданні учасникам справи, в тому числі представнику ОСОБА_1 ОСОБА_4 роз'яснено наслідки мирової угоди.

12 листопада 2009 року копію ухвали отримали сторони, про що міститься відмітка на обкладенці справи.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 був залучений до участі у справі та повідомлений про її розгляд.

12 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалуЯготинського районного суду Київської області від 6 листопада 2009 року, тобто після спливу більше одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

У клопотанні про продовження строку на апеляційне оскарження рішення суду не наведено обставин,які унеможливили подання апеляційної скарги у межах строку на оскарження судового рішення першої інстанції.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо при цьому не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами вимоги щодо строків оскарження судових рішень.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм в тому числі і процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України (заява № 19164/04) від 21 жовтня 2010 року, пункт 47).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) 03 квітня 2008 року, вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Оскільки, з дня складення повного тексту рішення районного суду минуло більше одного року (п`ятнадцять років), про розгляд справи районним судом ОСОБА_1 було відомо, доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги, апелянтом не надано, тому наявні передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Посилання ОСОБА_1 в обгрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження на наявність в нього хвороби, не може бути визнана тією обставиною, яка перешкоджала ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу протягом п'яднатцяти років. Доказів на підтвердження існування такої хвороби протягом всього цього часу заявником не надано. Сам по собі факт встановлення ОСОБА_1 в 2008 році першої групи інвалідності, ще до ініціювання судового спору (саме ОСОБА_1 подавав зустрічний позов), не є тією обставиною, яка перешкоджала останньому подати апеляційну скаргу, скориставшись послугами представника, яка представляла інтереси позивача за зустрічним позовом при розгляді справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 6 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Яготинського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус