КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/270/21 Головуючий у І інстанції Янченко А.В.
Провадження №22-з/824/81/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
29 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,
за участі секретаря Доброванової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішенняу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, про визнання договору недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, -
У провадженні Київського апеляційного суду перебувала справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Лисенка Сергія Миколайовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, про визнання договору недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта.
Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Лисенка Сергія Миколайовича задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду київської області від 20 вересня 2023 року - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір № б/н про участь у будівництві індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями (інвестиційний договір) від 20.05.2013 року сторонами якого вказані: сторона-1 ОСОБА_7 та сторона-2 ОСОБА_4 щодо будівництва індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір № б/н про участь у будівництві будівлі від 18.05.2020 року, укладений у простій письмовій формі, сторонами якого є: сторона-1 ОСОБА_2 та сторона-2 ОСОБА_3 щодо будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 частину квартири АДРЕСА_2 .
Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на частину квартири АДРЕСА_3 .
Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на частину нежитлового приміщення АДРЕСА_4 .
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 частину нежитлового приміщення № 6 в будинку АДРЕСА_5 .
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
18 листопада 2024 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Лисенком Сергієм Миколайовичем через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій заявник просить суд вирішити питання про стягнення:
- з відповідача 1 - ОСОБА_3 - 83,7 % витрат, а саме: витрати по сплаті судового збору 42 449 (загальна сума сплаченого збору)*0,8370(відсоток вимог до цього відповідача)*0,555(відсоток задоволених вимог)= 19 719 грн 05 коп.;
витрати по сплаті правничої допомоги 15 000 доларів США (загальна сума, визначена договором)*0,8370 (відсоток вимог до цього відповідача)*0,555(відсоток задоволених вимог) = 6 968,03 доларів США;
- з відповідача 2 ОСОБА_4 7,37 % витрат, а саме: витрати по сплаті судового збору 42 449 (загальна сума сплаченого збору)*0,0737(відсоток вимог до цього відповідача)*0,5(відсоток задоволених вимог) = 1 564 грн 25 коп.;
витрати по сплаті правничої допомоги 15 000 доларів США (загальна сума, визначена договором)*0,0737(відсоток вимог до цього відповідача)*0,5(відсоток задоволених вимог) = 552,75 доларів США;
- з відповідача 3 ОСОБА_5 - 8,93% витрат, а саме: витрати по сплаті судового збору 42 449 (загальна сума сплаченого збору)*0,0893(відсоток вимог до цього відповідача)*0,5(відсоток задоволених вимог)= 1 895 гр. 35 коп.;
витрати по сплаті правничої допомоги 15 000 доларів США (загальна сума, визначена договором)*0,0893(відсоток вимог до цього відповідача)*0,5(відсоток задоволених вимог)= 669,75 доларів США.
В доводах заяви зазначає, що судом першої інстанції не було надано можливості хоча б надати документи про розмір судових витрат, окрім заявлених разом з поданням позовної заяви, в зв'язку з цим адвокатом було зазначено, що розмір судових витрат, включаючи сплату судового збору може сягати 400 000 грн.
Представником ОСОБА_2 - адвокатом Лисенком С.М. зазначено , що в суді апеляційної інстанції позивач поніс та планує понести витрати більші , ніж про це було заявлено в апеляційній скарзі.
ОСОБА_2 скористалась своїм правом на отримання професійної правничої допомоги та уклала Договір №179 від 16 грудня 2021 року з адвокатом Лисенком С.М.
Сторони Договору № 179 від 16 грудня 2021 року виконали свої обов'язки за ним в повному обсязі. Адвокатом було надано в повному обсязі правову допомогу визначену договором, а клієнтом сплачено кошти за вказані послуги, на підтвердження цього надано Договір №179 від 16 грудня 2021 року, Акт №247/179/2021 від 14 листопада 2024 року про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги в суді.
Представник ОСОБА_3 - адвокат Соболь Ю.П., скориставшись своїм правом на подачу клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, подала вказане клопотання через систему «Електронний суд» 30 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду.
В обґрунтування клопотання зазначає, що доводи представника позивача про неможливість подання стороною позивача документів про розмір понесених судових витрат у суді першої інстанції, не відповідають обставинам справи та суперечать положенням ЦПК .
Позивачем не було подано доказів понесення судових витрат до дебатів в суді першої інстанції та не було зроблено заяв про подачу таких доказів протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення. Позивачем не зазначалось в суді першої інстанції про неможливість подання доказів понесених судових витрат. Представник відповідача також зазначає, що питання понесених судових витрат має вирішуватись судами першої та апеляційної інстанції окремо.
З огляду на зазначене просила залишити заяву в частині стягнення судових витрат у суді першої інстанції без розгляду.
Також представником ОСОБА_3 - адвокатом Соболь Ю.П., зазначено, що сума, вказана в заяві, значно перевищує суму орієнтовного розрахунку, зазначеного в апеляційній скарзі. Стороною позивача не обґрунтовано розрахунок витрат, зазначені витрати є не співмірними та завищеними.
На думку представника відповідача , можливою та об`єктивною сумою, яка підлягає стягненню є 14 000 грн, а заяву в частині стягнення понесених судових витрат в суді першої інстанції слід залишити без розгляду.
У судове засідання по розгляду заяви учасники справи не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства. Адвокат Лисенк о С.М. надіслав на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд заяви без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Лисенка С.М. про ухвалення додаткового рішення, а також клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Соболь Ю.П. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, дійшла висновкупро часткове задоволення заяви, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року питання розподілу судових витрат не вирішувалось.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Щодо вимог заяви про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по оплаті судового збору.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в розмірі 25 197,00 грн.
Загалом, розмір понесених позивачем витрат по оплаті судового збору склав 42 449,00 грн, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями.
Відповідно до матеріалів справи, а саме оцінок, що були долучені до позовної заяв, вбачається, що загальна сума вимог майнового характеру, пред`явлена до відповідачів, складала суму 4 479 625,00 грн (як вартості спірного майна), з яких:
- вимоги, пред'явлені до ОСОБА_3 на суму 3 749 515,00 грн, тобто 83,7% усіх вимог;
- вимоги, пред'явлені до ОСОБА_4 на суму 330170,25 грн, тобто 7,37% усіх вимог;
- вимоги, пред'явлені до ОСОБА_5 на суму 399 939,75 грн, тобто 8,93% усіх вимог.
За результатами перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу частково, зокрема з вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_3 задоволено 5 з 9 або 55,5%, з вимог пред`явлених до ОСОБА_4 , задоволено 1 з 2 або 50%, до відповідача ОСОБА_5 1 з 2 вимог, тобто 50%.
Отже, загальний розмір витрат, які підлягають відшкодуванню, слід визначати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Крім того, принцип змагальності у цивільному процесі знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме учасник справи, який просить стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу, надає до суду докази понесення відповідних витрат.
За змістом ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
До заяви представником позивача додано Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги в суді по справі № 367/270/21, з якого вбачається, що всього адвокатом витрачено 215,5 годин на виконання робіт за Договором (в суді першої та апеляційної інстанцій), а гонорар адвокатського бюро за надання правничої допомоги в справі №367/270/21 становить 15 000,00 доларів США.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі
№ 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими наведені представником відповідача доводи, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої-другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 зазначено, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.
У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 (провадження № 61-4004св21) зазначено, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Отже, кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 134 зазначеного кодексу особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які заявники понесли у судах першої та апеляційної інстанцій, має вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 134 ЦПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.
Виходячи із наведеного, апеляційний суд не приймає до уваги докази щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу у суді першої інстанції, наведені у Детальному описі робіт (наданих послуг), який додано до заяви, оскільки відповідні докази на підтвердження таких витрат у суді першої інстанції позивачем не подані, про неможливість їх подання до суду першої інстанції не заявлялось.
В Детальному описі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги в суді по справі № 367/270/21, не зазначено виокремленої вартості години роботи адвоката під час розгляду справи. Однак, виходячи із загальної вартості послуг - 15 000,00 доларів США, та загальної кількості витрачених годин - 215,5, можна дійти висновку про те, що вартість однієї години роботи адвоката становить 69,61 долар США.
Загальна кількість годин, витрачених адвокатом на надання послуг (виконання робіт), необхідних для надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції становить 57,5 годин (пункти 48-55, 70-75).
Поряд із цим, колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами представника відповідача, наведеними у заяві про зменшення витрат на правничу допомогу, про те, що зазначений у Детальному описі час, використаний адвокатом на надання послуг (виконання робіт), зазначених в пунктах 49 (3 год), 54 (4 год) - складання та подання додаткових пояснень, не можна вважати співмірним зі складністю виконаної адвокатом роботи. Крім того, нормами цивільного-процесуального законодавства не передбачено подання додаткових письмових пояснень до суду апеляційної інстанції, а судом апеляційної інстанції, в свою чергу, таких пояснень не вимагалось.
Також, не можна вважати обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування витрат, понесених на оплату послуг адвоката з підготовки та подання клопотань і запитів, вказаних у пунктах 50-53 (3,5 год), які подані до суду апеляційної інстанції всупереч вимог процесуального законодавства, з порушенням порядку подання доказів.
Частково обґрунтованими також колегія вважає доводи представника відповідача про неспівмірність витраченого часу (8 год) для підготовки заяви про компенсацію судових витрат, яка викладена на 4 аркушах. З урахуванням необхідної аналітичної та технічної роботи, здійснення підрахунків, апеляційний суд вважає співмірним 4 години часу для виконання такої роботи.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині відшкодування витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції за 43 годин роботи адвоката, що становить 2993,23 доларів США.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції за наступним розрахунком:
- з ОСОБА_3 2505,33 долари США (2993,23/100х83,7);
- з Герасименко В.О. 220,60 доларів США (2993,23/100х7,37);
- з Носової О.Ю. 267,30 доларів США (2993,23/100х8,93).
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із чим приймає додаткову постанову у порядку ст. ст. 270 та 381 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270,381 ЦПК України, апеляційний суд,
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити по справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 19 719 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 05 коп., а також витрати на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) доларів США 33 центи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 564 (одну тисячу п`ятсот шістдесят чотири) гривні 25 коп., а також витрати на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 220 (двісті двадцять) доларів США 60 центів.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 895 (одну тисячу вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 35 коп., а також витрати на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 267 (двісті шістдесят сім) доларів США 30 центів.
В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Поний текст постанови складений 07 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.