Провадження №2/359/326/2025
Справа №359/4275/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пристолична сільська рада Бориспільського району, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, а також визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 12 квітня 1994 року ОСОБА_3 та членами її сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 було здійснено приватизацію житлового будинку АДРЕСА_1 . На початку 2005 року відповідач, всупереч законодавства, порушуючи права інших співвласників будинку, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Рішенням Великоолександрівської сільської ради №1634/8-43-ІV від 25 березня 2005 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації щодо оформлення державного акта на право власності на землю для будівництва та обслуговування жилого будинку за вказаною адресою. Рішенням Великоолександрівської сільської ради №2101-54-ІV від 20 січня 2006 року було затверджено технічну документацію з виготовлення державного акта щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 . 4 листопада 2006 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували позивачу належну їм частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 . В такий спосіб ОСОБА_2 став одноосібним власником вказаного об`єкта нерухомого майна. 24 грудня 2008 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів ОСОБА_2 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №501325, який посвідчував право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,0928 га з кадастровим номером :01:009:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району. Набуття відповідачем права власності на вказану земельну ділянку відбулось з порушенням чинного земельного законодавства та порушує права позивача. Тому ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №501325 від 24 грудня 2008 року, яким посвідчується право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,0928 га з кадастровим номером :01:009:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, припинити право власності ОСОБА_3 та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку.

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2024 року (а.с.21) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 14 травня 2024 року (а.с.27-28) позов ОСОБА_2 було залишено без руху.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 червня 2024 року (а.с.34-35) було відкрито провадження у цивільній справі та призначену підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 1 серпня 2024 року (а.с.48) було закрито підготовче провадження, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 не з`явилась у судове засідання та направила клопотання (а.с.66), в якому не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутності.

Представник Пристоличної сільської ради також не з`явився у судове засідання. Він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.41, 50, 61, 65).

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12 квітня 1994 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частках набули право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12 квітня 1994 року (а.с.74).

Рішенням Великоолександрівської сільської ради №1634/8-43-ІV від 25 березня 2005 року (а.с.15) ОСОБА_3 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації щодо оформлення державного акта на право власності на землю для будівництва та обслуговування жилого будинку за вказаною адресою.

Рішенням Великоолександрівської сільської ради №2101-54-ІV від 20 січня 2006 року (а.с.17) було затверджено технічну документацію з виготовлення державного акта щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

4 листопада 2006 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали з позивачем договір дарування (а.с.10), за яким кожен з них безоплатно відчужив у власність ОСОБА_2 належну їм частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

24 грудня 2008 року, тобто через 2 роки після відчуження земельної ділянки на користь позивача, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0928 га з кадастровим номером :01:009:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №501325 від 24 грудня 2008 року (а.с.19).

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦК України в редакції, чинній до 10 грудня 2009 року, якщо житловий будинок, будівля або споруда були розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходило право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони були розміщені, та частиною земельної ділянки, яка була необхідною для їх обслуговування.

Аналогічне правило було відтворено і в ч.2 ст.120 ЗК України в редакції, чинній до 1 травня 2009 року.

Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 ЗК України в редакції, чинній до 1 травня 2009 року, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало лише після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчував право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою посвідчувались відповідними державними актами.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

У зв`язку з тим, що 4 листопада 2006 року ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , на підставі ч.2 ст.377 ЦК України в редакції, чинній до 10 грудня 2009 року, та ч.2 ст.120 ЗК України в редакції, чинній 1 травня 2009 року, до позивача перейшло також право користування земельною ділянкою, на якій розташовувався придбаний ним житловий будинок. В матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, що право позивача на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 було у встановленому законом порядку припинено. Ці обставини свідчать про те, що видача на ім`я ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №501325 від 24 грудня 2008 року суперечить імперативному правилу, передбаченому ч.5 ст.116 ЗК України, та порушує право ОСОБА_2 на користування спірною земельною ділянкою. Зокрема, позивач буде позбавлений можливості здійснити приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку.

З огляду на це суд висновує про те, що з метою відновлення права позивача на землю належить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №501325 від 24 грудня 2008 року, яким посвідчується право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0928 га з кадастровим номером :01:009:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області та припинити її право власності на вказану земельну ділянку. Водночас підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку відсутні, оскільки ОСОБА_2 повинен у встановленому законом порядку самостійно здійснити приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Тому у задоволенні позову в цій частині вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_2 сплатив судовий збір в загальному розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.1, 31). Пред`явлений ним позов задоволений частково.

З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок (2422,40 : 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пристолична сільська рада Бориспільського району, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, а також визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №501325 від 24 грудня 2008 року, яким посвідчується право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0928 га з кадастровим номером :01:009:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області та припинити право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Повний текст рішення суду складений 31 січня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта