Справа № 650/2980/24
провадження № 2/650/536/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді Сікори О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди,
Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 вересня 2020 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , орендодавець передав орендарю в користування земельну ділянку строком на 15 років, до 15 вересня 2035 року. Договір зареєстрований у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 38405623 від 23.09.2020 року.
Відповідно до пунктів 8 та 10 договору оренди, відповідач зобов`язався щорічно, до 31 грудня кожного року, сплачувати орендну плату у грошовій формі. На момент укладення договору розмір орендної плати становив 5 570,39 грн (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят гривень 39 копійок) за кожен рік користування земельною ділянкою.
Згідно з пунктом 13 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, передбачено нарахування пені у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до пункту 3 частини 27 договору оренди, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зобов`язалася своєчасно сплачувати орендну плату. Однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати орендної плати.
Відповідно до даних позивача, відповідач не сплатив орендну плату за 2022, 2023 та частину 2024 років.
Позивач неодноразово намагався зв`язатися з відповідачем з питання виплати заборгованості за договором оренди, однак відповідач не відповідав на телефонні дзвінки та не повідомляв причин несплати.
Крім того, у зв`язку із повномасштабним військовим вторгненням рф в Україну 24 лютого 2022 року, відповідач виїхала на тимчасово окуповану територію, не займається господарською діяльністю, а земельна ділянка не обробляється.
Зважаючи на порушення строків виплати орендної плати, що є систематичним та триває протягом 20222024 років, позивач вважає це істотним порушенням умов договору оренди, що є підставою для його розірвання в судовому порядку.
Невиконання відповідачем зобов`язання щодо внесення орендної плати є порушенням статті 526 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що зобов`язання мають виконуватися належним чином у передбачений договором строк та спосіб.
Відповідно до частини 3 статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання обов`язків, передбачених законом та договором.
Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
З огляду на те, що відповідач не сплатив орендну плату за 2022, 2023 роки та частину 2024 року, це є істотним порушенням договору оренди, що, відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, є підставою для його розірвання.
Таким чином, з урахуванням наведених фактів та положень чинного законодавства України, позивач заявив відповідні вимоги.
Відзив на позов відповідачем не подано.
На судове засідання позивач не заявився, його інтереси були представлені адвокатом Косенчуком С.І.
На судове засідання представник позивача Косенчук С.І. не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.
На судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені позивачем обґрунтування суд дійшов таких висновків.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір оренди земельної ділянки був зареєстрований під номером запису про інше речове право 38405623 від 23 вересня 2020 року.
Відповідно до пунктів 8 та 10 Договору оренди, відповідач зобов`язалася щорічно, до 31 грудня кожного року, сплачувати орендну плату у грошовій формі. На момент укладення договору розмір орендної плати становив 5 570,39 грн.
Відповідно до пункту 13 Договору оренди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, передбачено нарахування пені у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до пункту 3 частини 27 Договору оренди, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зобов`язалася своєчасно сплачувати орендну плату.
Відповідно до даних позивача, відповідач не сплатила орендну плату за 2022, 2023, 2024 роки.
Відповідно до пояснень позивача, він неодноразово намагався зв`язатися з відповідачем для отримання роз`яснень щодо несплати орендної плати, проте відповідач не відповідала на телефонні дзвінки та не надавала пояснень щодо причин несплати.
Відповідно до пояснень позивача, у зв`язку із повномасштабним вторгненням військ рф 24 лютого 2022 року, відповідач виїхала на тимчасово окуповану територію, не займається господарською діяльністю, а земельна ділянка не обробляється.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та загальними нормами Цивільного кодексу України щодо плата за оренду майна.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статтях 21, 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (стаття 23 Закону України «Про оренду землі»).
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 21Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частин першої, другої статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства, що випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (частина четверта статті 613 ЦК України).
Оскільки орендну плату за 2022 рік відповідач повинна була внести до 31 грудня 2022 року, за 2023 рік до 31 грудня 2023 року, а за 2024 рік до 31 грудня 2024 року відповідно до строків, передбачених договором, і цей період часу сплив, з ФОП ОСОБА_2 підлягає стягненню орендна плата за вказаний період у загальному розмірі 16 711,17 грн (5 570,39 грн х 3).
Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки встановлено порушення відповідачем умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, а саме за 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік, наявні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог у цій частині, але в межах заявлених позовних вимог тобто в сумі 13 833,16 грн.
При цьому, вказана орендна плата підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством.
Так, відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України (пункт 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України).
Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента (пункт 36.4 статті 36 Податкового кодексу України).
Підпунктом 170.1.1. пункту 170.1 статті 170 Податкового Кодексу України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.
Враховуючи, що у справі відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агенту позивачу як платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, то відсутні підстави для відрахування податків і зборів при стягненні заборгованості з орендної плати, оскільки податки і збори мають бути сплачені при фактичній виплаті заборгованості.
Крім того, враховуючи, що у даних правовідносинах має місце систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати, а позивач заявив відповідні вимоги, вказаний Договір оренди слід розірвати.
Таким чином, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який укладений між сторонами та діяв впродовж вказаного періоду часу, а також враховуючи не доведення відповідачем факту виконання умов вказаного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення вказаної заборгованості та розірвання договору, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного процесуального закону та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265, 280 - 289 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: __________________ О.О. Сікора