Справа № 577/554/25
Провадження № 2-з/577/3/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі : головуючого - судді Логіна Є.В.

при секретарі Скляр О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

29.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до Конотопського міськрайонного суду Сумської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову про поділ спільного майна подружжя. Просить суд накласти арешт на автомобіль марки «Dacia Sandero», 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 із забороною передачі такого у користування іншим особам.

Заяву мотивує тим, що нею готується до суду позовна заява до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, до складу якого входить автомобіль марки «Dacia Sandero», 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що ОСОБА_3 стало відомо, що вона має намір звернутися до суду з даним позовом, у зв`язку з чим він терміново виставив транспортний засіб на продаж на автомайданчику з продажу авто, про що розміщене відповідне оголошення на сайті auto.ria.com. Отже, останній у будь-який момент може здійснити відчуження спірного автомобіля, або передати передати іншій особі в користування в інший регіон, що може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Відтак ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою.

Учасники процесу в судове засідання не викликались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Судом враховано, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, свідчать про те, що між сторонами дійсно є спір та може виникнути реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про поділ автомобіля, якщо його буде відчужено одним з подружжя.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про поділ майна подружжя, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у відповідача спірного майна на праві власності. Арешт майна, який накладається судом для забезпечення позову про поділ такого майна, має на меті забезпечити можливість подальшої перереєстрації права власності на це майно, або забезпечити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь половини вартості автомобіля, якщо буде заявлено саме такий спосіб поділу автомобіля.

Конкретний захід забезпечення позову є співмірним майбутній позовній вимозі, адже при його застосуванні забезпечується збалансованість інтересів сторін. Захід забезпечення позову має тимчасовий характер і його вжиття не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Судом враховано наявність доказів про те, що ОСОБА_2 намагається продати спірний автомобіль. До заяви долучена копія скріншоту із веб-сайту - auto.ria.com, який є автомайданчиком з продажу авто, де розміщене відповідне оголошення про продаж автомобіля марки «Dacia Sandero», 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , продавець ОСОБА_4 .

Факт належності ОСОБА_2 на праві власності вищевказаного транспортного засобу стверджується листом-відповіддю РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 10.01.2025р., а саме на підставі договору купівлі-продажу № 5995/24/004680 від 09.04.2024р.

Для унеможливлення відчуження спірного автомобіля, необхідним заходом забезпечення позову суд вважає накладення арешту на майно, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Обраним заходом забезпеченням позову не можуть бути спричинені збитки, оскільки не позбавляють володільця майна його права власності та користування даним майном.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони передачі автомобіля у користування іншим особам, оскільки, накладення арешту на майно є достатнім заходом для забезпечення позову, так як передбачає заборону відчужувати його, а тому не потребує додаткової заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позовну до подання до подання позовної заяви про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на спірний автомобіль.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України,суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подачі задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Dacia Sandero», 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В іншій частині відмовити.

Для цілей виконання даної ухвали вважати:

стягувачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копії ухвали направити для відому сторонам по справі та Регіональному сервісному центру МВС України для виконання .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч.4 ст. 152, ч. 13 ст. 158 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

СуддяЄ. В. Логін