ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5910/24 Номер провадження 22-ц/814/740/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Чемерис А.К.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14 жовтня 2024 року, постановлене суддею Савченко Л.І. (повний текст складено 24 жовтня 2024 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Полтавського головного регіонального управління Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

04.06.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом.

В обґрунтування підстав позову, зазначає, що ним, як позивачем, подано до суду першої інстанції позов до відповідача, який знаходиться на території США (справа №554/10894/23). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024 у цій справі позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме оплати послуг у розмірі 95 доларів США за вручення судових документів відповідачу компетентною організацією за кордоном. Вказані вимоги передбачені Конвенцією «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 15.11.1995, до якої Україна приєдналася 19.10.2000.

Вказує, що 28.05.2024 він звернувся до відділення ПриватБанку в м.Полтава за адресою: вул.Соборності, 29/15 та просив виконати ухвалу суду від 15.05.2024, перерахувавши з його карткового рахунку у ПриватБанку суму 95 американських доларів за вказаними в ухвалі реквізитами. Проте службовою особою банку у проведенні фінансової операції йому відмовлено, посилаючись на Постанову НБУ №18 від 24.02.2022, якою на період війни заборонено перерахування коштів за кордон, крім визначених у ній випадків.

Вважає, що такі дії відповідача є незаконними та суперечать міжнародним договорам, а також такими, що спричинили йому моральну шкоду, яка виникла у зв`язку із душевними та психічними стражданнями, яку оцінює у 700 000,00 грн.

Із огляду на викладене просить:

- визнати незаконною відмову АТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Полтавське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» перерахувати суму 95 доларів США з рахунку № НОМЕР_1 в ПриватБанку, що належить ОСОБА_1 , за реквізитами: Wire/Bank Transfer/ BankName: Wells Fargo Bank, Account No: , Swift/IBAN Code: НОМЕР_2 ; Reference: ABC Legal (633 Yester Way Seattle WA 98104 USA) (рахунок зазначений на веб-сайті Гаазької конвенції з міжнародного приватного права: http://www.heeh.net);

- визнати незаконною відмову АТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Полтавське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» виконати остаточну, таку, що набрала законної сили і підлягає виконанню на території України усіма особами, ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Полтавське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» виконати остаточну ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23 і перерахувати 95 доларів США з рахунку № НОМЕР_1 в ПриватБанку, що належить ОСОБА_1 , за реквізитами: Wire/BankTransfer/ BankName: Wells Fargo Bank, Account No:, Swift/IBAN Code: НОМЕР_2 ; Reference: ABCLegal (633 YesterWaySeattleWA 98104 USA) (рахунок зазначений на веб-сайті Гаазької конвенції з міжнародного приватного права: http://www.heeh.net);

- стягнути з відповідача 700 000,00 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями щодо відмови виконати законні вимоги споживача фінансових послуг - клієнта банку.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14.10.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивач не надав доказів незаконної відмови йому АТ «ПриватБанк» у перерахуванні коштів з його рахунку на рахунок, указаний в ухвалі Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23, а отже не довів і факту не виконання ухвали суду. Позовні вимоги про зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» виконати ухвалу суду є похідними від первісних вимог, які позивачем не доведені та задоволенню не підлягають. Окрім того, суд не встановив доказів факту спричинення позивачу моральної шкоди.

Не погодившись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вважає, що суд першої інстанції на надав жодної оцінки його доводам, викладеним у позовній заяві, та відмовив з формальних підстав, а саме не отримання Полтавською філією АТ КБ «ПриватБанк» досудового листа про зміст і обсяг його, позивача, вимоги до банку. Тоді як даний спір не передбачає обов`язкової досудової претензійної процедури.

Додаючи до апеляційної скарги лист директора Департаменту клієнтської підтримки Укрпошти, в якому повідомлено, що 31.05.2024 листоноша доставив його листа до місця призначення, але в організації відмовилися від отримання, стверджує, що відповідно до положень пунктів 3,4 частини восьмої статті 128 ЦПК України цей лист є врученим. Тому слід вважати, що АТ КБ «ПриватБанк» ще до пред`явлення до нього позову було повідомлене про зміст правопорушення і вимог у досудовому порядку.

Крім того, зазначає про те, що відповідач був повідомлений судом про зміст позовних вимог шляхом надіслання йому ухвали про відкриття провадження у справі №554/5910/24, позовної заяви та додатків. Документальне підтвердження руху матеріалів наявне в електронній системі Електронний суд, в якому відповідач та його Полтавська філія зареєстровані. Згідно довідки про доставлення до електронного кабінету Полтавської філії АТ КБ «ПриватБанк», вказані документи доставлені 10.06.2024.

Заперечує висновки районного суду щодо ненадання ним, позивачем, доказів незаконної відмови АТ КБ «ПриватБанк» у перерахуванні коштів з його рахунку на рахунок, вказаний в ухвалі суду від 15.05.2024 у справі №554/1094/23.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.11.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 02.12.2024.

24.01.2025 позивач подав додаткові пояснення, які за змістом аналогічні викладеним у апеляційній скарзі доводам. Також, подав додаткові докази, посилаючись на неможливість надання їх суду першої інстанції, оскільки отримані ним після рішення суду.

Зокрема, лист директор Департаменту клієнтської підтримки Укрпошти від 13.121.2024, у якому його, ОСОБА_1 , повідомлено, що поштове відправлення №246 до поштового відділення №36014 надійшло 31.05.2023. Листоноша доставив лист до місця призначення, але в організації відмовилися від отримання.

Колегія суддів вважає можливим прийняти вказаний лист, як додатковий доказ, оскільки за змістом він не суперечить наявному у матеріалах справи відомостям щодо перевірки статусу відстеження вказаного відправлення станом на 14.10.2024./а.с.37/

Щодо посилання позивача в його додаткових поясненнях на новий доказ, указаний як додаток №1, а саме, повернутий Укрпоштою конверт із листом до АТ КБ «ПриватБанк», то таке посилання є некоректним, оскільки фактично доданий конверт з іншим одержувачем та не має відношення до обставин даної справи. Об`єктивних причин не надання заявленого доказу позивачем не вказано, тому колегія суддів не вбачає підстав для його витребування.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

Судом установлено, що у провадженні Отябрського районного суду м.Полтави перебуває цивільна справа №554/10894/23 за позовом ОСОБА_1 до VIATOUR a tripadvisor company про стягнення матеріальної та моральної шкоди. У цій справі ухвалою від 15.05.2024 суд зобов`язав позивача оплатити вручення ухвал Октябрського районного суду м.Полтави від 05.01.2024 про відкриття провадження у справі та цієї ухали від 15.05.2024 на вказані в ухвалі реквізити. Відповідно до змісту цієї ухвали розмір попередньої оплати для викання судового доручення про вручення процесуальних документів становить 95 доларів США./а.с.4-5/

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі, яка є предметом даного апеляційного перегляду, ОСОБА_1 28.05.2024 усно звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Полтава, вул. Соборності, 29/15, з метою перерахування 95 доларів США з рахунку № НОМЕР_1 в ПриватБанку, що належить ОСОБА_1 , за реквізитами: Wire/BankTransfer/ Bank Name: Wells Fargo Bank, Account No:, Swift/IBANCode: НОМЕР_2 ; Reference: ABC Legal (633 Yester Way Seattle WA 98104 USA) (рахунок зазначений на веб-сайті Гаазької конвенції з міжнародного приватного права: http://www.heeh.net), для виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23, на що йому було відмовлено в усній формі, посилаючись на постанову НБУ №18 від 24.02.2022, якою заборонено проводити перерахування коштів за кордон, крім визначених випадків, на період війни./а.с.1-5/

30.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» в особі філії Полтавське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» із письмовою заявою, в якій просив Банк про виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23 про перерахунок коштів у розмірі 95 доларів США, яку надіслав через АТ «Укрпошта», про що позивач надав копію фіскального чеку АТ «Укрпошта» ПН 55 від 30.05.2024 про направлення кореспонденції №246 на адресу Полтавського головного регіонального управління Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»./а.с.6-7/

Кореспонденція №246 АТ «Укрпошта» ПН 55, яка направлена позивачем 30.05.2024, не вручена адресату./а.с.36/

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів незаконної відмови АТ КБ «ПриватБанк» у перерахуванні коштів з його рахунку на рахунок, що вказаний в ухвалі Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024, а отже не доведено й факт невиконання вказаної ухвали. Тому відсутні також підстави для задоволення вимог про зобов`язання відповідача виконати ухвалу Октябрького районного суду м.Полтави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23.

Крім того, районним судом не встановлено факту спричинення моральної шкоди позивачу.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної інстанції правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, хибної оцінки фактичних обставин на власну користь. При цьому колегія суддів враховує таке.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту дев`ятого частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 16 ЦПК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач ОСОБА_1 , заявляючи позовні вимоги про визнання незаконними дій банку та зобов`язання вчинити певні дії, посилається на відмову банку задовольнити його заяву про здійснення перерахунку коштів у розмірі 95 доларів США згідно із ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2024, постановленої в іншій цивільній справі.

Тобто, предметом позову в даній справі є незаконні дії (бездіяльність) відповідача. З огляду на предмет і підстави позову, ОСОБА_1 , як позивач, повинен був довести, що його суб`єктивне право у конкретних правовідносинах порушено такими діями (бездіяльністю).

Районним судом із відкритих джерел інформації, а саме: за допомогою веб-сайту:http//|track.ukrposhta.ua/tracking UA.html, отримано роздруківку інформації про поштове відправлення №246 АТ «Укрпошта», яке 30.05.2024 було відправлено, але в результаті так і не було вручено адресату та повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання./а.с.37/

Викладена інформація щодо невручення відповідачу рекомендованого відправлення ОСОБА_1 із підстав закінчення терміну зберігання не суперечить змісту листа директора Департаменту клієнтської підтримки Укрпошти від 13.11.2024, наданого позивачем апеляційному суду в якості додаткового доказу, в якому повідомлено, що 31.05.2024 листоноша доставив його листа до місця призначення, але в організації відмовилися від отримання та лист повернуто 17.06.2024 за зворотною адресою після закінчення терміну зберігання. Тобто, поштове відправлення №246, як зазначає позивач, із його заявою-вимогою від 30.05.2024 до банку про перерахунок коштів, не було вручено адресату за закінченням терміну зберігання, а отже банк не був обізнаний щодо вимоги ОСОБА_1 як споживача банку.

Отже позивач не довів, що його право порушене та підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб. За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в позовних вимогах.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про те, що заява позивача від 30.05.2024 повернута поштою у зв`язку з відмовою відповідача її отримати та відповідно до положень п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України цей лист є врученим.

По-перше, вказана норма ЦПК стосується порядку вручення судової повістки; про-друге, згідно повідомлення Укрпошти відправлення повернуто відправнику за закінченням строку зберігання; по-третє, позивач не надав суду, як доказу, відповідного конверта із вкладенням його заяви від 30.05.2024, який йому повернутий без вручення та на якому мається відповідна відмітка Укрпошти.

Доводи апеляційної скарги про обізнаність відповідача щодо вимоги виконати ухвалу Октябрського районного суду м.Полави від 15.05.2024 у справі №554/10894/23 через надіслання банку ухвали про відкриття провадження у справі №554/5910/24, яка є предметом даного апеляційного перегляду, позовної заяви та додатків через електронну систему Електронний суд, не спростовують правильність висновків районного суду щодо відсутності доказів незаконної відмови банку у перерахунку коштів на виконання ухвали та звернення ОСОБА_1 , а отже, відсутні підстави звернення в суд з таким позовом.

Не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом також доводи апеляційної скарги, що даний спір не передбачає обов`язкової досудової претензійної процедури. Такі доводи зводяться до хибного тлумачення спірних правовідносин, адже, звертаючись в суд з позовом про визнання незаконними дій відповідача та зобов`язання його вчити певні дії, позивач має довести, що його право як споживача банківських послуг було порушено та таке порушення підлягає усуненню в судовому порядку. Тоді як позивач не надав жодних доказів того, що АТ КБ «ПриватБанк» відмовив йому в обслуговуванні (наданні банківських послуг) та між сторонами існує спір про захист прав споживачів, який підлягає вирішенню судом.

При цьому апеляційний суд враховує, що завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформульованій у справі №638/2304/17 від 05.09.2019.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду у справі №567/3/22 від 19.02.2024).

Таким чином, правом на звернення до суду з позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

У межах заявленого спору позивач не надав доказів на підтвердження порушення його суб`єктивного права, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позовних вимогах про визнання незаконним відмов у перерахунку коштів, про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки така відмова не доведена, а також у стягненні моральної шкоди, факту заподіяння якої також не встановлено.

Доводів на спростування правильності таких висновків районного суд апеляційна скарга не містить. Натомість завданням цивільного судочинства не відповідає звернення до суду з позовом, спрямованим на встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи. Таких висновків дійшов Верховний Суд у справі №296/12456/23, постанова від 20.01.2025 і за правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України такі висновки є обов`язковими для врахування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення районного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.01.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак