Справа № 372/2742/24
Провадження № 2/362/517/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за № 65570 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості.

Викладаючи й цитуючи за змістом позову положення нормативно-правових актів, позивач посилається на численні порушення приватним нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та просить визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 35 38).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Сторони і треті особи отримали копію ухвали про відкриття провадження по справі за офіційними електронними адресами; будь-яких пояснень по суті спору суду не надали (а.с. 52, 53, 54, 55).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду копію виконавчого напису за № 65570 вчиненого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с. 7).

За змістом вказаного виконавчого напису судом встановлено, що приватний нотаріус його вчинив на підставі пункту 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Насамперед, вирішуючи справу по суті, суд враховує та керується наступними нормами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису за кредитними правовідносинами, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи за безспірним стягненням за кредитними договорами.

Отже, починаючи з 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як наслідок, вчиняючи 05 жовтня 2020 року виконавчий напис № 65570, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662), оскільки на той час постанова від 26 листопада 2014 року № 662 вже була нечинною згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Тобто, під час розгляду справи судом встановлено, що спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням положень і вимог Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса (у редакції постанови КМУ від 26 листопада 2014 року № 662, яка на час вчинення виконавчого напису була нечинною згідно із судовим рішенням).

За правовими висновками постанови Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку із цим, суд не обговорює, не перевіряє та не досліджує усі інші обставини і доводи позивача стосовно вчинення оспорюваного виконавчого напису, оскільки встановлений судом факт порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд приходить до послідовного і логічного висновку про те, що вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис № 65570 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості не відповідає і суперечить вимогам цивільного законодавства, чим порушує законні права та інтереси позивача як позичальника, а тому порушені майнові права позивача слід захистити шляхом визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», нормами Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за № 65570.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 31 січня 2025 року.