Справа № 357/1182/24
Провадження № 2-др/357/2/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В. П.,
секретар судового засідання Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛА ВЕЖА БУД» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів
У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») через свого представника звернулася до суду з позовом до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» (далі «Відповідач») про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.
25.11.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником позивача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі. Посилаючись на приписи ст. 270 ЦПК України представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в сумі 129006,37 гривень (а.с. 15-19).
У судові засідання представник позивача не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд даної справи без його участі. Подану заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити (а.с. 155-156).
У судові засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належними чином (а.с. 162, 165). Про причини явки суд не повідомив, заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду від нього не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, неприбуття у судове засідання учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухваленню додаткового рішення.
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з приписами ст.47 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частино 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У матеріалах справи наявні копії наступних документів, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу: Договору-доручення про надання правової допомоги від 18.09.2023 року, додаткової угоди №1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 18.09.2023 року, прибуткового ордеру №18/09 від 18.09.2023 року (а.с. 144, 145-146, 147).
З указаних документів вбачається наступне.
18.09.2023 року між АБ «Ольги Пєнязькової» та ОСОБА_1 укладено Договір-доручення про надання правової допомоги, відповідно до якого, гонорар Адвокатського Бюро погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору (п.4.2 Договору).
Згідно з наявним у матеріалах справи детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних АБ «Ольги Пєнязькової» відповідно до умов договору адвокатським бюро було надано наступні послуги: 1) надання первісної консультації щодо обставин справи з вивченням документів; 2) проведення аналізу актуальної судової практики в аналогічних спорах та узгодження правової позиції з клієнтом; 3) складання та направлення 04.10.2023 року вимоги до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУТ»; 4) складання та направлення 02.11.2023 року заяви до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУТ» щодо досудового врегулювання спору; 5) підготовка та подання 07.01.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовної заяви про захист прав споживача та стягнення грошових коштів; 6) участь представника у підготовчому засіданні, призначеному на 22.02.2024 року (відкладено через неявку відповідача); 7) участь представника у підготовчому засіданні, призначеному на 16.04.2024 року; 8) участь представника у підготовчому засіданні, призначеному на 29.05.2024 року (відкладено у зв`язку з поданням представником відповідача клопотання про відкладення); 9) прибуття представника для участі у підготовчому засіданні, призначеному на 29.05.2024 року (знято з розгляду); 10) участь представника у підготовчому засіданні, призначеному на 06.08.2024 року; 11) прибуття представника для участі у судовому засіданні, призначеному на 06.08.2024 року (знято з розгляду); 12) підготовка та подання 29.05.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі №357/1182/24.
У Додатковій угоді від 18.09.2023 року до Договору-доручення про надання правової допомоги від 18.09.2023 року визначено розмір винагороди за надання правничої допомоги у вигляді фіксованої суми, яка не підлягала зміні в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що надані до суду документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу свідчать про те, що Позивачем понесено витрати на таку допомогу.
Крім того, відповідно до п.2 Додаткової угоди від 18.09.2023 року сторонами встановлено «Гонорар успіху» Бюро за результатами захисту порушених прав клієнта, що становить 30 відсотків від суми, що обраховується із суми штрафних санкцій за Договором про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року та додаткових угод до нього, які будуть фактично стягнуті з ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» на користь клієнта.
Сторони погодили, що фактичним успіхом у даній справі вважається стягнення з ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» на користь клієнта коштів за Договором про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року та додаткових угод до нього на підставі рішення суду про задоволення позовних вимог позивача (або часткове задоволення позовних вимог позивача).
У даній справі суд задовольнив позовні вимоги повністю, стягнув з ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» на користь ОСОБА_1 кошти за Договором про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року та додаткових угод до нього в розмірі 1070308,45 грн., що складається із: 763620,56 грн. грошових коштів відповідно до Договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року; 76 362,06 грн. штрафу у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу відповідно до п.5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до Договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2022 року; 41 148,90 грн. 3% річних від простроченої суми; 81 910,08 грн. інфляційні втрати; 107 266,85 грн. відповідальність Компанії у відповідності до п. 5.6. Договору.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України у системному зв`язку, убачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
До висновку про справедливість і співмірність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50% від попередньо заявленої суми у аналогічній ситуації дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 11.03.2021 року у справі № 911/2681/19.
Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Правова позиція про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд має право з власної ініціативи не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, міститься в постанові Верховного Суду від 12.01.2023 року у справі №908/2702/21.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.133,137, 142, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛА ВЕЖА БУД» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Повне додаткове судове рішення складено 30.01.2025 року.
Суддя В. П. Цукуров