ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/800/24 Номер провадження 22-ц/814/485/25Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку у спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року АТ «Акцент-Банк» в особі уповноваженого представника (далі по тексту - позивач, А-Банк), звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.08.2018 у розмірі 32 329,02 грн, що утворилась станом на 25.07.2024, з якої: 18 402,86 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 926,16 грн - заборгованість за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.08.2018 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку їй було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ними кредитний договір, що підтверджується підписом в Анкеті-Заяві.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредит у розмірі відповідно до умов договору, але відповідач своєчасно кредит не повернула, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, для стягнення якої А-Банк вимушений звернутись до суду.

Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.08.2018 у сумі 5 215,53 грн та судовий збір в розмірі 488,42 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним заочним рішенням в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмолено, не погодився позивач, АТ «А-Банк», та оскаржив його в апеляційному порядку через свого уповноваженого представника.

В апеляційній скарзі просив заочне рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, скасувати, та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» у повному обсязі.

Зазначено, що місцевий суд дійшов невірного висновку відмовляючи у стягненні відсотків за користування кредитом, оскільки у підписаній відповідачем анкеті-заяві наявне підтвердження, що вона згодна з Умовами та правилами і Тарифами та зобов`язується в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Вважає, що оскільки відповідач скористувалась кредитними коштами, то вже повинна сплачувати процентну ставку, що діяла на момент зняття коштів. Крім того, відповідач підписала в електронному вигляді паспорт споживчого кредитування простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 03.08.2018 з номера телефону, вказаного нею в анкеті-заяві, у якому чітко зазначені оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка тощо. Вважає, що місцевий суд застосував не релевантну практику Верховного Суду, не врахувавши, що в даній справі відповідач підписала паспорт споживчого кредиту простим електронним підписом.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача у встановлений апеляційними судом процесуальний строку до апеляційного суду не надходив, що, в силу положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Місцевим судом установлено, що 03 серпня 2018 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (далі - Договір) шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Підписавши Анкету-Заяву ОСОБА_1 погодилася, що ця Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. (а.с. 11)

Також, 03 серпня 2018 року ОСОБА_1 простим електронним підписом підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 12). Даним документом були визначені наступні умови кредитування: кредитний ліміт - до 50 000,00 грн, строк кредитування - 240 місяців, пільгова процентна ставка - 0,000001%, базова процентна ставка - 46,8%.

Також, до позову додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна, Універсальна GOLD» (а.с. 27-34, звор. а.с. 34-35), які не містять підписів ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою за картами ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картки: № НОМЕР_2 зі строком дії до червня 2022 року та № НОМЕР_3 зі строком дії до серпня 2022 року. (а.с. 24)

Відповідно до довідки за лімітами ОСОБА_1 03 серпня 2018 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 11 200,00 грн, який в подальшому 03 серпня 2019 року було збільшено до 20 000,00 грн. (а.с. 25)

Згідно з випискою по картці ОСОБА_1 користувалася наданим кредитом шляхом зняття готівки, здійснення покупок у магазинах тощо. (а.с. 13-23)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03 серпня 2018 року станом на 25 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 32 329,02 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 18 402,86 грн, заборгованості за відсотками - 13 926,16 грн. (а.с. 8-10)

Встановивши вказані обставини, а також те, що Анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків, а ознайомлення ОСОБА_1 із паспортом споживчого кредиту шляхом його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит на умовах, зазначених у позові, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення процентів за користування кредитом. Разом із тим, зазначені у паспорті споживчого кредиту умови кредитування стосуються двох різних видів карток («Універсальна» та «Універсальна GOLD»), умови кредитування за якими, зокрема щодо відсоткової ставки, є відмінними, а позивачем у справі не надано доказів якого саме виду картку було видано відповідачці. Враховуючи, що відповідачка фактично отримала та використовувала кредитні кошти, які в добровільному порядку не повернула, місцевий суд дійшов висновку про стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 215,53 грн, що становить різницю між фактично отриманими коштами (123 815,02 грн) та сплаченими коштами на погашення заборгованості (118 599,49 грн).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку - АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому виходячи із змісту статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, у разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актамизаконодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вірно встановлено місцевим судом в Анкеті-заяві від 03.08.2018, яка підписана ОСОБА_1 власноруч та представником банку, процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Відсутнє і зазначення, що позичальник погодилась на укладення договору за тарифами, визначеними для конкретної кредитної картки, що їй буде видана. Належними і достатніми доказами у справі позивачем не доведено яку саме кредитну карту було видано відповідачці: універсальну чи універсальну GOLD, оскільки для кожної із цих карток Тарифами Банку передбачено різні умови кредитування, зокрема, щодо розміру процентної ставки.

Підписання ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 03.08.2018 з номера телефону НОМЕР_4 , вказаного нею в Анкеті-заяві, не свідчить про погодження сторонами в належній формі відсоткову ставку за користування кредитними коштами саме у розмірі 46,8% на рік, як зазначено позивачем у позові.

Місцевий суд надав вірну оцінку паспорту споживчого кредиту. По-перше, у вказаному паспорті споживчого кредиту визначено умови кредитування за двома різними картками («Універсальна» та «Універсальна GOLD»), що є відмінними, при цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, яку саме картку отримала ОСОБА_1 , щоб достовірно стверджувати про конкретно визначений розмір процентів. А по-друге, ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є лише інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону, і не є доказом додержання сторонами встановленої законом обов`язкової письмової форми кредитного договору. Вказане відповідає актуальній судовій практиці та правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної Палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, на яку вірно послався суд першої інстанції.

Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом, представник позивача посилався на те, що позичальник за змістом Анкети-заяви взяла на себе обов`язок відслідковувати зміни Умов і правил кредитування, а також Тарифів Банку на офіційному сайті Банку, тому має сплачувати відсотки у розмірі, який визначений цими документами станом на час зняття грошових коштів.

Такі доводи позивача апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

У дані справі неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим Банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З огляду на мінливий характер Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку без надання позивачем підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», - відсутність в Анкеті-Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами саме за кредитною карткою «Універсальна» у розмірі 46,8% річник (як зазначено у позові), надані банком до позову Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі процентів за користування кредитними коштами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позичальник за змістом Анкети-заяви взяла на себе обов`язок ознайомлюватися із змінами умов кредитування у Банку шляхом їх відстеження на офіційному сайті Банку не спростовують того висновку, що сторони у письмовому вигляді не досягли згоди щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 46,8% на рік.

Посилання АТ «Акцент-Банк» на необхідність застосування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, апеляційний суд відхиляє, оскільки у даній справі встановлено інші фактичні обставини, а саме: у цій справі судами установлено факт укладення позичальником в електронному вигляді договору про надання фінансового кредиту шляхом підписання його одноразовим паролем-ідентифікатором, в якому було зазначено розмір відсоткової ставки. Натомість у даній справі, що переглядається, Анкета-заява, підписана позичальником, не містить узгодженого розміру відсотків за користування кредитом, а Умови і Правила, а також Тарифи банку, долучені до позову, не підписані позичальником.

Щодо посилання АТ «Акцент-Банк» на постанову Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 284/157/20 колегія суддів апеляційного суду зазначає, що правова позиція в зазначеній постанові є неактуальною внаслідок відступлення відповідно до мотивувальної частини постанови Об`єднаної Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 в частині висновків про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги АТ «Акцент-Банк» щодо безпідставної відмови суду першої інстанції у стягненні з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами не знайшли свого підтвердження.

Заперечень щодо здійсненого місцевим судом розрахунку заборгованості за тілом кредиту (шляхом визначення різниці між фактично отриманими коштами та сплаченими коштами на погашення заборгованості), апеляційна скарга не містить.

А оскільки рішення місцевого суду оскаржене АТ «Акцент-Банк» лише в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом, апеляційний суд, враховуючи межі апеляційного перегляду (ч. 1 ст. 367 ЦПК України), не здійснює перевірку рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, статтями 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль