Провадження 2/127/5135/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Гудими Р.В.
позов зареєстрований судом 22.10.2024 року і мотивований тим, що 07.09.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 07.09.2023-100003246, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 9 000 грн. на строк 70 днів, з умовою сплати відсотків та поверненням кредиту згідно графіка. Кредит був наданий у формі електронного переказу на реквізити, вказані позивачем у заявці на видачу кредиту - НОМЕР_4.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач отримав та використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 07.09.2023-100003246 від 07.09.2023 року станом на 15.10.2023 року становить 18 540, 01 грн.
Зазначена сума складається із основного боргу - 9 000 грн., процентів - 8 190, 01 грн. та комісії - 1 350,00 грн.
На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 07.09.2023-100003246 від 07.09.2023 рокув загальній сумі 18 540, 01 грн. та судові витрати.
Представник позивача - Балюх Є.О. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 07.09.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 07.09.2023-100003246, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 9 000 грн. на строк 70 днів, з умовою сплати відсотків та поверненням кредиту згідно графіка.
Кредитний договір був підписаний споживачем одноразовим ідентифікатором з кодом підтвердження Р178 за наданим ОСОБА_1 фінансовим номером телефону НОМЕР_1 .
Кредит був наданий у формі електронного переказу на реквізити, вказані позивачем у заявці на видачу кредиту - НОМЕР_4.
Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період).
Сторонами погоджено графік платежів. Проценти розраховані згідно п.5 Паспорту - 1, 3 % за 1 день користування кредитом, за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; починаючи з 21.08.2023 року кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду в наступних розмірах: 1 платіж - 3 257, 93 грн., 2 платіж - 3 257, 93 грн., 3 платіж - 3 257, 93 грн., 4 платіж - 3 257, 93 грн., 5 платіж - 3 257, 95 грн. Комісія сплачується 1 платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж - 1 350 грн.
Сторонами погоджено, що протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Проценти відповідно до ст. 625 ЦК України - 474, 5% річних.
Неустойка за невиконання/неналежне виконання споживачем грошових зобов`язань з повернення суми кредиту - 90, 00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Паспорт споживчого кредиту, пропозиція про укладення кредитного договору, заявка, яка є частиною електронного кредитного договору підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Р178.
Згідно п.9.1, у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка згідно п. 7.7 кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) в розмірі, встановленому у п. 3.3 даного договору.
Сторонами погоджено, що цей договір діє протягом одного року. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (п.10.1, 10.3).
Згідно п. 6.1 договору позичальник зобов`язався повернути кредитодавцеві кредит та сплатити проценти, комісію у строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даного договору оферти.
Позивач свої зобов`язання за договором № 07.09.2023-100003246 від 07.09.2023 року виконав у повному обсязі. Відповідач отримав кредитні кошти - 9 000 грн. на рахунок НОМЕР_2 *15 згідно квитанції від 07.09.2023 року та використав їх, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення з ОСОБА_1 кредитного договору № 07.09.2023-100003246 від 07.09.2023 року та отримання позичальником кредитних коштів в загальній сумі 9 000 грн.
В зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 07.09.2023 року, права позивача порушені і підлягають захисту.
Відповідно до наданих розрахунків заборгованості, які не були оспорені відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 07.09.2023-100003246 від 07.09.2023 року станом на 15.10.2023 року становить 18 540, 01 грн.
Дана сума складається із основного боргу - 9 000 грн., процентів - 8 190, 01 грн. та комісії - 1 350,00 грн.
Враховуючи наведені обставини і те, що станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, загальна сума боргу - 18 540, 01 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422, 40 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією від 21.10.2024 року.
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 15 січня 2025 року.

Суддя: