ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2844/24

Провадження № 22-ц/820/212/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Андрощука Є.М. від 07 листопада 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», звертаючись в суд з позовом до відповідачки, вказувало, що 25.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3107678, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 4800 грн. і зобов`язалася його повернути, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у встановлений договором термін, 24.11.2021 року. Пунктом 7.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а обумовлені ним права та обов`язки сторін - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало, надавши відповідачці кредит.

Остання умови кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 09.02.2022 року в сумі 21480 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 4800 грн., заборгованість за відсотками 16200 грн., заборгованість за комісією - 480 грн.

09.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ, за яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема, й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3107678 від 25.10.2021 року.

З цих підстав позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 21480 грн.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.11.2024 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3107678 від 25.10.2021 року в сумі 21480 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит капітал» просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. Вказує, що відповідачка засвідчивши своїм електронним цифровим підписом кредитний договір, уклала його та погодилася з усіма його умовами.

На підтвердження надання відповідачці кредиту апелянт подав копію платіжного доручення № 59553895 від 25.10.2021 року, яким підтверджується перерахування ТОВ «Мілоан» на ім`я отримувача ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 *77 кредитні кошти в сумі 4800 грн. Вказано номер транзакції, сума транзакції, дата її проведення та номер карти, на яку перераховані кошти.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Так, судом встановлено, що на підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 позивачем надана копія договору про споживчий кредит №3107678 від 25.10.2021 року, згідно з яким товариство зобов`язується надати позичальниці грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальниця зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором у встановлений п.1.4 Договору термін, та виконати інші зобов`язання, передбачені договором.

За умовами договору сума кредиту - 4800 грн., строк кредиту 30 днів з 25.10.2021 року, термін повернення кредиту та сплати комісії та процентів 24.11.2021 року. Комісія за надання кредиту 480 грн. нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1800 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.

Згідно з п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

09.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3107678 від 25.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем: ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх доказів перерахування коштів відповідачці за кредитним договором на її банківський рахунок, що є обов`язковою умовою для виникнення обов`язку відповідачки повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ним.

Проте з цими висновками суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Суд першої інстанції правильно встановив факт укладення відповідачкою електронного кредитного договору з ТОВ «Мілоан».

В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 59553895 від 25.10.2021 року про перерахування коштів в сумі 4800 грн. ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок ОСОБА_1 , призначенням платежу вказано кошти згідно договору 3107678.

Відповідно до п. 4.2. Правил надання коштів та банківських матеріалів у кредит ТОВ «Мілоан» (далі Правила), подаючи першу заяву, заявник має зареєструвати о особистому кабінеті банківську карту, на яку будуть зараховані кошти при позитивному рішенні по заяві. Товариство здійснює верифікацію доданої позичальником банківської карти. Для цього заявнику пропонується зробити блокування на банківському рахунку суми 1 грн. Таким чином товариство перевіряє, що банківська картка активна та заявник має доступ до управління картковим рахунком. Якщо перевірочну операцію по карті здійснено з блокуванням суми 1 грн. на картковому рахунку, після верифікації картки, таке блокування скасовується. Дізнатися код верифікації картки заявник може наступними способами: (1) у електронному (SMS) повідомленні про операцію, якщо банк, що емітував картку, надсилає повідомлення про операції по карті: (2) через інтернет- банк, переглянувши операції по карті; (3) зателефонувавши до служби підтримки банку, що емітував картку.

Згідно п. 4.3. Правил, товариство не отримує реквізитів банківської карти (повний номер, закінчення дії та CVV код). Для платіжних операцій по картах товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системам Visa та MasterCard сервіси, як Liqpay Приватбанку. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. Після натискання кнопки "Додати карту" на сайті товариства, заявник переходить на сторінку такого сервісу, а після здійснення блокування коштів повертається на сайт Товариства для введення коду. До бази даних Товариства від платіжного сервісу потрапляє лише частка номеру карти та токен, згенерований платіжним сервісом. Цих даних недостатньо для вчинення шахрайства з картою, навіть якщо вони будуть викрадені з бази товариства.

Окрім цього відповідачкою не спростовано того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок та не надано доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.

Отже, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором кредиту.

Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 30 днів з 25.10.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 24.11.2021 року.

Дійсно, відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору № 3107678 від 25.10.2021 року позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 24.11.2021 року, але не вказано іншої умови, зокрема, як зазначає апелянт, «або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п. 2.3.1.2 цього договору».

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

За умовами пункту 1.5.2. Кредитного договору була застосована фіксована процентна ставка в сумі 1800 гривень в період з 25.10.2021 року по 24.11.2021 року, тобто протягом строку дії договору.

Отже, за вказаними умовами договору про споживчий кредит № 3107678 сторони погодили строк його дії до 24.11.2021 року, тому починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

За наведеного рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 7080 грн. заборгованості за договором кредиту №3107678 від 25.10.2021 року, з яких 4800 грн. тіло кредиту, 1800 грн. проценти за користування кредитом, 480 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позову та апеляційної скарги (32,96%), слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2495,07 грн. понесених судових витрат (998,03 грн. за подачу позову та за подачу апеляційної скарги 1497,04 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу «Фінансової Компанії «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, ) 7080 грн. заборгованості за кредитним договором № 3107678 від 25 жовтня 2021 року, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4800 грн., заборгованість за відсотками 1800 грн., заборгованість за комісією - 480 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, ) 2495,07 грн. понесених судових витрат.

В решті частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 30 січня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк