ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/483/25 Справа № 229/1764/24 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів: - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року по цивільній справі Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування в сумі 45294,29 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 16 вересня 2020 року відповідачем до АБ «УКРГАЗБАНК» було надано Заяву-Договір №2020/І_С/315-Z1850505-01 (Договір №2020/ОВР/315-000799 відповідно до п.4 заяви) про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк (далі ПАТ АБ «Укргазбанк», Банк) , на підставі якої позичальнику банком відкрито поточний рахунок в гривні на умовах обраного тарифного плану та видано платіжну картку. Вказує, що відповідачу надано кредит у формі встановлення ліміту дозволеного овердрафту. Після підписання заяви-договору відповідач активно користувався коштами, що зараховувались та знаходились на його рахунку, таким чином банк повністю виконав свої зобов`язання за договором. Загальна сума заборгованості відповідача за Договором комплексного банківського обслуговування станом на 22 січня 2024 року становить 45294,29 грн.

Ураховуючи викладене, позивач виклав вимоги про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором від 16 вересня 2020 року в розмірі 45294,29 грн, яка складається із заборгованості по кредиту прострочена 25046,68 грн, заборгованість по процентах прострочена 20098,46 грн, заборгованість по процентах поточна 149,15 грн. та судових витрат.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк до ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2020/ОВР/315-000799 від 16 вересня 2020 року, яка виникла станом на 22 січня 2024 року, у розмірі простроченої заборгованості за кредитом в сумі 25046,68 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 674,41 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» через підсистему Електронний суд подав апеляційну скаргу, в якій зазначає,що вказане рішення в частині відмови позовних вимог ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує,що суд першої інстанції не звернув уваги, що до матеріалів справи додана виписка з рішення верификатора та андерйотера від 23.06.2022 р. Та виписку з рішення Оперативного штабу АБ Укргазбанк відповідно до яких вбачається правомірність нарахування відсотків за кредитним договором. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення скасувати та ухвалити нове,яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 16 вересня 2020 року відповідачем було підписано заяву-договір №2020/ІС/315-Z1850505-01 про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», згідно з якою ця заява-договір разом з правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між сторонами (а.с.18).

Відповідно до п.4 «Паспорт споживчого кредиту» зазначеної заяви-договору, між сторонами укладається договір №2020/ОВР/315-000799, строком дії з 16 вересня 2020 року по 15 вересня 2021 року, програма кредитування - «Домовичок» (орієнтовна сума кредиту - 10000 грн, мета кредиту - споживчі цілі, можлива сума кредиту - 0 - 300000 грн, тип та спосіб надання кредиту - ліміт дозволеного овердрафту, щомісячний платіж по кредиту - 7 %, мінімум 50 грн, валюта кредиту - гривня, порядок надання кредиту - безготівковий, пільговий період - 30 днів, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка - 36 % річних, процентна ставка на пільговий період - 0,00001 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48 % річних, реальна річна процентна ставка 55,75 %, тип відсоткової ставки - фіксована, порядок сплати процентів щомісячно). Також відповідач отримав платіжну картку, про що свідчить його розписка про отримання платіжної картки.

Підписанням вказаної заяви-договору відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.

До кредитного договору банк додав Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (а.с.24-50).

Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунком (а.с.13-14), заборгованість відповідача станом на 22 січня 2024 року становить 45294,29 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом (прострочена) 25046,68 грн; заборгованість за відсотками (поточна) 149,15 грн; заборгованість за відсотками (прострочена) 20098,46 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не мав права після закінчення строку дії кредитного договору нараховувати відповідачу заборгованість за простроченими відсотками. Із заяви-договору №2020/ОВР/315-000799 від 16 вересня 2020 року вбачається, що визначено строк дії договору - з 16 вересня 2020 року по 15 вересня 2021 року. Тобто кредитор має право на нарахування відсотків лише протягом строку дії договору, а саме до 15 вересня 2021 року, а тому позивач не мав права після закінчення строку дії кредитного договору нараховувати відповідачу заборгованість за поточними та простроченими відсотками у розмірі 20 247,61 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника чи містяться в Правилах надання банківських послуг, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо виникнення зобов`язання боржника сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь іншої сторони у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору.

Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена.

Однак рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в апеляційній скарзі без встановлення відповідних фактів.

За недоведеності заявлених в позовній заяві фактів щодо ознайомлення позичальниці ОСОБА_1 з Умовами та Правилами надання банківських послуг вірні висновки суду з приводу того, що такі Умови та Правила не були частиною договору.

Із заяви-договору №2019/1_С/376-Z0649213-01 від 21.02.2019 року вбачається, що строк дії договору - з 16.09.2020 року по 15.09.2021 року. Тобто, кредитор мав право на нарахування відсотків лише протягом строку дії договору, а саме до 15.09.2021 року.

Між тим, банк мав право нараховувати обумовлені в заяві-договорі відсотки у розмірі 36% річних та 48% річних на прострочену заборгованість в межах строку дії договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за відсотками простроченими вбачається, що вони нараховувались станом на 22.01.2024 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору.

Доказів узгодження сторонами інших строків кредитування матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що позивач не мав права після закінчення строку дії кредитного договору нараховувати відповідачу заборгованість за поточними та простроченими відсотками у розмірі 20 247,61 грн. тому у цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Фактично доводи, викладені в апеляційні скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати позивача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: