ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/406/25 Справа № 193/397/24 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Лопаковій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 завданої матеріальної шкоди у розмірі 136788,29 грн, що є різницею між загальним розміром завданої матеріальної шкоди та страховою виплатою, 24850 грн. моральної шкоди та 16107,40 грн.

Позов мотивовано тим, що 17 вересня 2023 року приблизно о 21 год. 00 хв. на автошляху Н-11 61 км на території Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, перед початком обгону не переконався, що зустрічна смуга, на яку він виїжджає, вільна від транспортних засобів, змінюючи напрямок руху не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 , під його керуванням, внаслідок чого транспортної засоби отримали механічні ушкодження.

Позивач зазначає, що на час настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року у справі № 193/1655/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення.

З метою встановлення суми спричиненого матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_2 звернувся до судового експерта Рейнюка О.В., який склав відповідний висновок № 157/23 від 19 жовтня 2023 року, на підставі якого, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 , складає 317643,27 грн.

При цьому, 24 січня 2024 року страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ОСОБА_2 було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 120 361,76 грн, а тому сума заявлена до стягнення позивачем, є різницею між встановленим розміром матеріальної шкоди та виплаченою сумою страхового відшкодування.

Також позивач ОСОБА_2 вважав, що йому неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яку він оцінює в загальному розмірі 24 850 грн, виходячи з двох розмірів мінімальної заробітної плати та пошкодження автомобіля аж до стану фізично знищеного, що позивач оцінює моральною шкодою у 1,5 мінімальних заробітних плат, тобто 10 650 грн.

Позивач ОСОБА_3 , будучи пасажиром в автомобілі ОСОБА_2 , отримала травми і психологічний стрес в момент дорожньо-транспортної пригоди, тому вважає, що їй також завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 7100 грн, що дорівнює розміру мінімальної заробітної плати станом на січень 2024 року (а.с.3-5).

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 136 788,29 грн матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 16 107,40 грн судових витрат, а всього 172895,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7000 грн моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позову- відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведенням позивачем ОСОБА_2 вимог щодо матеріальної шкоди, враховуючи висновок експерта щодо визначення розміру шкоди та виплату страхового відшкодування, а також доведенням наявності завдання відповідачем моральної шкоди, яку суд першої інстанції вважав співмірною у зазначеному у рішенні суду розмірі для обох позивачів.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Верховську О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначивши про те, що позивачі повинні були залучити до участі у справі ПрАТ СК Євроінс Україна відповідачем, оскільки страховий ліміт становить 160 000 грн, а виплачено страховою компанією лише 120 361,76 грн. Вказує, що відповідач не може відповідати за недостатність виплати страхового відшкодування для покриття збитків замість страхової компанії. Судом не взято до уваги інформацію ПрАТ СК Євроінс Україна щодо вартості пошкодженого транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що становить 246 029,85 грн, та вартість транспортного засобу після пригоди, згідно висновків вартості придатних залишків у розмірі 122 468,09 грн., а також розмір франшизи, передбачений полісом 3200 грн. Вважає, що сума матеріального збитку, заявлена позивачем не відповідає дійсності, а висновки судового експерта не можуть бути належними та допустимим доказами у справі, адже відповідач не був повідомлений про місце огляду пошкодженого автомобіля експертом. Разом з цим, зазначив, що розмір моральної шкоди позивачами також є недоведеним.

Позивачі своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 17 вересня 2023 року о 21 год. 00 хв. на автошляху Н-11 61 км, що знаходиться на території Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, перед початком обгону не переконався, що зустрічна смуга, на яку він виїжджає, вільна від транспортних засобів, змінюючи напрямок руху не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року у справі № 193/1655/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля SkodaFabia, д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК«Євроінс Україна».

Вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду було визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті пригоди власникові застрахованого автомобіля, судовим експертом Рейнюк О.В. було складено висновок № 157/23 від 19 жовтня 2023 року, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 , складає 317643,27 грн.

24 січня 2024 року страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ОСОБА_2 було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 120361,76 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, а згідно висновку експерта від 31 жовтня 2023 року вартість автомобіля позивача у аварійному стані на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 60493,98 грн. Різниця вартості спричинення матеріального збитку складає 136788,29 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вірно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи та застосував матеріальні норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Так, суд першої інстанції вірно зазначив, що, в силу положень статей 1166, 1192 ЦК України, статей 29, 38.1.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідальність за відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, лежить на відповідачеві, який судовим рішенням визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, як і вірно зазначено, що, з урахуванням виплати страхового відшкодування у межах страхового ліміту, непокрита сума шкоди відшкодовується винною у дорожньо-транспортній пригоді особою.

Колегія суддів наголошує, що зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Так, відповідно до висновку експерта №186/23 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості від 05 листопада 2023 року, складеного судовим експертом Рейнюк О.В., за заявою ОСОБА_2 , ринкова вартість автомобіля Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 у аварійному стані на момент дорожньо-транспортної пригоди склала 60 493,98 грн, та у розділі Огляд та ідентифікація колісного транспортного засобу зазначено, що огляд проводився 18 вересня 2023 року, зокрема, у присутності ОСОБА_1 .

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи скаржника щодо врахування інформації страхової компанії з визначення розміру матеріально шкоди, адже, будучи присутнім на огляді автомобіля, пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоди, він мав можливість заперечувати проти такого огляду та визначення ринкової вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди незалежним експертом.

Зазначене також спростовує доводи скаржника про його неповідомлення щодо огляду судовим експертом пошкодженого автомобіля.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1,ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

З урахуванням того, що скаржник не спростував ані в суді першої інстанції, ані при розгляді апеляційної скарги заявленої та стягнутої рішенням суду матеріальної шкоди, що вірно встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується і колегія суддів, а тому вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в цій частині.

Колегія суддів наголошує, що позивачі, звертаючись до суду з позовом щодо стягнення моральної шкоди для кожного окремо, у повній мірі довели своє порушене право та нанесення кожному з них такої шкоди, а суд першої інстанції за принципом співмірності та виваженості і справедливості вважав належним такий розмір моральної шкоди, який стягнутий рішення суду, що не призведе до безпідставного збагачення позивачів за рахунок відповідача, з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів, виходячи з вищенаведеного, доводи скаржника не може взяти до уваги, оскільки такі доводи не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції та встановлених судом фактичних обставин, враховуючи, що нових обставин та письмових доказів апелянт не надав, які б не були досліджені судом першої інстанції та яким не було б надано належної правової оцінки, враховуючи вірний розподіл судових витрат у справі судом першої інстанції.

Інші приведенні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна