ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 січня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/9469/21

Головуючий у першій інстанції Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/188/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Чернігівська міська рада, Виконавчий комітет Чернігівської міської ради

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство 2 Чернігівський механічний завод»,Товариство з обмеженою відповідальністю « Автомобільне транспортне підприємство № 2562»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди (суддя Деркач О.Г.), ухвалене о 08 год. 33 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 27 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради в якому просив стягнути на його користь 146 592,46 грн у відшкодування майнової шкоди, 20000 грн у відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Обґрунтовано позов тим, що 17 липня 2021 року в проміжок часу з 14.00 до 14.20 години по вулиці В. Дрозда, буд.15 в м. Чернігові було пошкоджено транспортний засіб позивача Renault Megane Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок падіння дерева на автомобіль. У результаті вказаної події транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно висновку товарознавчого дослідження становить 146 592,46 грн та до цього часу заподіяна шкода не відшкодована позивачу. Незаконним пошкодженням автомобіля позивачу також була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 20000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що належний позивачу автомобіль було фактично знищено і він не зміг ним покористуватись після придбання, також вимушений був користуватись громадським транспортом під час епідемії Ковід -19 для переміщення, що завдавало душевних страждань, викликало напруженість, дратівливість, почуття обурення, тривогу з приводу майбутнього та спричинило зміну звичного життєвого устою життя. Оскільки дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, її власником є територіальна громада міста, а тому саме з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради повинна бути стягнута майнова та моральна шкода, завдана позивачу. Крім того, позивач поніс витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 2300 грн та витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 15145.60, які також підлягають стягненню з відповідача.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме з вини відповідача йому завдано матеріальних збитків. Суд дійшов висновку про неможливість визначення, на кого саме із користувачів суміжних земельних ділянок покладається обов`язок щодо утримання прилеглої території, на якій впало дерево і пошкодило автомобіль позивача, шляхом визначення відповідної приналежності прилеглої території.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно перекладено з відповідача на позивача обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди. За доводами ОСОБА_1 , на теперішній час у нього відсутні дані, що дерево відповідно до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» не перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, відповідач ані в своєму відзиві, ані під час судового розгляду справи не зміг вказати хто є балансоутримувачем поваленого дерева, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, конкурс на визначення балансоутримувача об`єктів благоустрою зеленого господарства із числа спеціалізованих підприємств, організацій не проводився, вказати, в кого перебуває на балансовому обліку повалена верба, що знаходиться поблизу земельної ділянки :01:0004:0344 відповідач також не зміг. Таким чином, позивач вважає, що за падіння дерева на автомобіль має відповідати виконавчий комітет, як орган місцевої ради.

У відзиві на апеляційну скаргу Виконавчий комітет Чернігівської міської ради просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач вказує, що Правилами благоустрою встановлені вимоги щодо благоустрою території м.Чернігова, які містять загальнообов`язкові норми, що регулюють належне утримання та раціональне використання території міста і обов`язки підприємств, установ, організацій у сфері благоустрою міста. Отже ПАТ «Чернігівський механічний завод» і ТОВ «АТП №2562» зобов`язані дотримуватися та виконувати Правила благоустрою. Проте від вказаних організацій до Чернігівської міської ради та її виконавчих органів не надходили звернення щодо проведення обстежень зелених насаджень, що знаходяться на відстані 20,04 м від межі земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні ПАТ «Чернігівський механічний завод», та на відстані 9,63 м від межі земельної ділянки ТОВ «АТП №2562».

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №07129/6186 від 17 грудня 2020 року ОСОБА_1 є власником автомобіля Renault Megane Scenic, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.7, 8 т.1).

17 липня 2021 року на станції технічного обслуговування за адресою: м.Чернігів, вул.Дрозда, 15, приміщення якого орендоване ФОП ОСОБА_2 у ПАТ «Чернігівський механічний завод», було пошкоджено автомобіль позивача, який був залишений ним для сервісного ремонту ФОП ОСОБА_3 .

Обставини пошкодження автомобіля позивача зазначено в заяві ОСОБА_4 на ім`я начальника ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, а саме, що пошкодження виникло в результаті падіння дерева при сильному вітрі в період 14.00-14.20 год. (а.с.10 т.1).

Відповідно до висновку №193 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 20 серпня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового Renault Megane Scenic, реєстраційний № НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих від падіння дерева 17.07.2021 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 17.07.2021 року складає 146 592,46 грн (а.с.27-51 т.1).

Відповідно до копії платіжної інструкції від 20 червня 2021 року вартість автотоварознавчого дослідження № 193 від 20.08.2021 року автомобіля легкового Renault Megane Scenic, реєстраційний № НОМЕР_2 , яка була сплачена позивачем ФОП ОСОБА_5 , становить 2300 грн. (а.с. 52 т.1).

Згідно з довідкою Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 28 липня 2021 року за даним спостережень метеостанції Чернігів 17 липня 2021 року пройшов помірний зливовий дощ, відмічалася гроза (небезпечне метеорологічне явище I рівня небезпечності); вітер переважав північно-західного напрямку; максимальна швидкість його посилювалась до 13 м/с; у західних районах Чернігівської області (м.Чернігів) могли відмічатись локальні сильні зливи, гроза, град та шквалисте посилення вітру (а.с.14 т.1).

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0344 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у державній власності і у постійному користуванні ПАТ «Чернігівський механічний завод» (а.с.25-26, 75-84 т.1).

За висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №3359/23-24 від 20 лютого 2024 року багаторічне насадження (дерево), яке пошкодило автомобіль марки Renault Megane Scenic, номерний знак НОМЕР_1 знаходилось за межами земельної ділянки з кадастровим номером: :01:004:0344 на землях Чернігівської міської ради; земельна ділянка, на якій знаходилось багаторічне насадження (дерево), яке пошкодило автомобіль марки Renault Megane Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на землях комунальної власності Чернігівської міської ради (а.с.216-221 т.1).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі№ 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц;від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17).

Предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок падіння на автомобіль позивача дерева на території вулиці Володимира Дрозда в місті Чернігові біля приміщення СТО під номером 15, яку позивач просить стягнути з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (стаття 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»)

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Це положення Закону узгоджується з пунктом 2.2 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 23 вересня 2003 року № 154. Номенклатурою робіт з капітального ремонту об`єктів благоустрою населених пунктів, що є додатком № 1 до пункту 1.4 цього Порядку, передбачений перелік заходів з капітального ремонту зелених насаджень, а саме: омолоджування старих дерев та кущів, знешкодження омели та лікування дупел, видалення дерев та кущів; заміна в плановому обсязі засохлих і пошкоджених дерев та кущів та інше (підпункти 4.2, 4.3 Номенклатури).

Згідно з пунктами 4.4 та 4.4.2 Правил благоустрою території міста Чернігова, затверджених рішенням Чернігівської міської ради від 24 грудня 2019 року № 49-VIІ (далі - Правила благоустрою) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин),

відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається щодо насаджень, які знаходчться на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та садів мікрорайонів на власників ( користувачів) житлових, громадських і промислових будівель та споруд.

Підпунктом 4.5.1 Правил благоустрою передбачено що до обов`язків власників та користувачів зелених насаджень належить забезпечення збереження зелених насаджень, квітів, газонів, клумб, квітників, рабаток, доріжок і обладнання та належний догляд за ними відповідно до чинного законодавства та цих Правил блаоустрою м. Чернігова.

Згідно з підпунктами 3.4.8,3.4.8 пункту 3.4 Правил благоустрою, на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; регулярно обстежувати прилеглі та закріплені території з метою виявлення амброзії полинолистої, карантинних рослин, проводити заходи по їх знищенню.

Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил).

Розділом 9 Правил встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3. Правил передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Згідно з пунктом 9.1.12 Правил аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

За загальним правилом у разі встановлення особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування, а саме позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вину (див. постанову Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, що є предметом розгляду спірним, зокрема, є питання визначення особи, яка має нести відповідальність за шкоду завдану майну ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 17 липня 2021 року на території АДРЕСА_1 на автомобіль належний позивачу впало дерево внаслідок чого машина отримала механічні пошкодження. За зазначеною адресою здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_2 , яка орендує приміщення в ПАТ « Чернігівський механічний завод». Земельна ділянка на якій знаходиться орендоване приміщення та прилегла до нього територія в оренду ФОП ОСОБА_2 не передавалась.

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 3359/23-24 від 20.02.2024 року вбачається, що центр поваленої верби знаходиться на відстані 9,63 м від земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ТОВ АТП №2562 І та на відстані 20.04м від земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ПАТ « Чернігівський механічний завод». Власником земельної ділянки на якому росло дерево є Чернігівська міська рада.

За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Аналіз частини першої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» свідчить про те, що міська рада, як орган місцевого самоврядування має дискреційні повноваження, а саме:

- створити підприємство для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності або

- на конкурсних засадах визначити балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності.

При цьому як створене міською радою підприємство, так і визначений на конкурсних засадах балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою (частина друга статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Чернігівська міська рада, в межах наданих їй повноважень, з метою забезпечення зовнішнього благоустрою та збереження зелених насаджень місць загального користування, вулиць, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та дерев-ботанічних пам`яток природи у м. Чернігові створила комунальне підприємство «Зеленбуд», яке є самостійною юридичною особою.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 215-р від 14.10.1994 року створено Комунальне підприємство « Зеленбуд Чернігівської міської ради» на яке покладено обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування.

З установлених в судовому засіданні обставин справи, враховуючи положення частин першої та другої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 215-р від 14.10.1994 року, а також Статуту КП «Зеленбуд», саме воно, як створене міською радою підприємство, має забезпечувати належне утримання зелених насаджень у м. Чернігові

Згідно Статуту КП «Зеленбуд» власником підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Підприємство знаходиться у підпорядкуванні управління житлового-комунального господарства Чернігівської міської ради. Джерелами формування майна підприємства в тому числі є грошові та матеріальні внески власника.

За обставинами справи, виконавчий комітет, діючи в межах наданих йому законом повноважень, створив для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності підприємство, на яке безпосередньо покладено відповідальність за збереження і належне утримання зелених насаджень, та передав цьому підприємству на утримання зелені насадження розташовані у м. Чернігові. Власником підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Відомості про те, що міська рада не забезпечила створене підприємство необхідними коштами для утримання зелених насаджень по АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного суду висловленої у постановах від 13.03.2024 року у справі № 521/11727/18, від 08.12.2021 року у справі №755/19416/20.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення мість відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою м. Чернігів , вул.Володимира Дрозда 15.

Отже, КП «Зеленбуд» по утриманню зелених насаджень м. Чернігова є відповідальною особою за стан зелених насаджень на вул. Володимира Дрозда 15.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що належними відповідачами у даній справі є ТОВ АТП №2562 І та ПАТ « Чернігівський механічний завод».

Висновок суду першої інстанції базується на тому що, рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 року № 49/VII-2 затверджені Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях міста Чернігова в новій редакції (із змінами і доповненнями), якими визначено, що дія Правил благоустрою міста Чернігова поширюється на всю територію міста і є обовязковими для виконання усіма фізичними та юридичними особами на території міста (п.1.3 Правил).

Зазначеними Правилами благоустрою міста Чернігова встановлено вимоги щодо благоутрою території населеного пункту, містять загальнообов`язкові норми, що регулюють належне утримання та раціональне використання території міста, та обов`язки підприємств, установ, організацій у сфері благоутрою міста.

Прилегла територія територія, яка межує із об`єктом благоустрою (його частиною) або спорудою (тимчасовою спорудою), розташованою на об`єкті благоустрою по його периметру (п.1.4 Правил благоустрою міста Чернігова).

Додатком 3 до Правил благоустрою встановлені межі утримання прилеглих територій підприємств, установ, організації. Пунком 2 цього додатку встановлено, що суб`єкти господарювання (власники або користувачі земельних ділянок), на яких покладається утримання прилеглої території, а саме: двори, тротуари, майданчики, покриття проїжджої частини вулиці, інші території земельних ділянок, що надані у власність чи користування юридичним або фізичним особам становить 20 метрів від межі земельної ділянки або тротуару, проїжджої частини вулиці (бордюрного каменю).

Колегія суддів Чернігівського апеляційного суду враховуючи закріплені в Правилах благоустрою міста Чернігова положення, висновки судової земельно-технічної експертизи № 3359/23-24 від 20.02.2024, на спростування яких матеріали справи не містять доказів, приходить до висновку, що оскіьки територія ПАТ « Чернігівський механічний завод» знаходиться на відстані 20.04 м від поваленого дерева, то до його обов`язків не входило утримання прилеглої території, яка знаходиться на відстані більше 20 метрів.

Щодо наявності підстав для утримання прилеглої території ТОВ АТП №2562 та обов`язку відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок падіння дерева, то колегія суддів констатує, що виходячи з п. 5.3. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила) на території об`єктів відповідно до містобудівної документації можуть бути розташовані будівлі та споруди торговельного, соціально-культурного, спортивного та іншого призначення. Власники цих будівель та споруд зобов`язані забезпечити належне утримання наданої їм земельної ділянки, а також на умовах договору, укладеного з балансоутримувачем, забезпечувати належне утримання закріпленої за ними прилеглої території або брати пайову участь в утриманні об`єкта. Матеріали справи не містять достатніх, переконливих доказів про те, що між виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було укладено договір про закріплення прилеглої території за ТОВ АТП №2562 чи визначення рішенням ради меж території яка повинна утримуватись підприємством.

Тоді як відповідно до вимог ст.15 Закону України « Про благоустрій населених пунктів» виконавчим комітетом рішенням № 215-р від 14.10.1994 року створено Комунальне підприємство « Зеленбуд» Чернігівської міської ради», яке є балансоутримувачем зелених насаджень міста Чернігова та на яке покладено обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування, і яке і є належним відповідачем у даній справі.

Позових вимог до КП «Зеленбуд» Чернігівської міської ради позивачем ОСОБА_1 у даній справі не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 6 п.4 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вище вказаного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з мотивів викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20 вересня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2025 року.

Головуючий: Судді: