Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7065/24
Номер провадження2/711/171/25
РІШЕННЯ
24 січня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі: головуючого-судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Бутовської Д.О., Кофанової А.О., за участі: представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Вічканя В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод бабусі у здійсненні нею права на спілкування і виховання онучки, третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод бабусі у здійсненні нею права на спілкування і виховання онучки, третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.
Позов обґрунтовує тим, що вона є бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_3
22.04.2024 року їй прийшло сповіщення, що її син ОСОБА_5 при виконанні бойових завдань зник безвісти 20.04.2024 року поблизу населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спішуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Просила суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні внучки ОСОБА_4 ; визначити бабусі ОСОБА_2 порядок участі у вихованні та спілкування з неповнолітньою онучкою ОСОБА_4 в наступний спосіб: тимчасового проживання неповнолітньої онучки - ОСОБА_4 у бабусі ОСОБА_2 один раз на місяць з 09-00 год. суботи до 12-00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , без присутності матері онуки, попередньо за три дні узгодивши з матір`ю дитини - ОСОБА_3 ; надання можливості ОСОБА_2 , безперешкодного необмеженого спілкування з онучкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного та електронного зв`язку, у зручний для обох час, з урахуванням інтересів дитини; безперешкодного відвідування онучки під час її хвороби за місцем її перебування; встановити систематичні побачення один раз на тиждень у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю ОСОБА_3 , баби ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 , за адресою проживання ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , без присутності матері; встановити побачення щороку у дні народження бабусі ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 , після перебування в дошкільному навчальному закладі, закладі освіти (позашкільний час) до 20:00 год. без присутності матері; встановити побачення щороку, наступного дня після дня народження ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 , після перебування в дошкільному навчальному закладі, закладі освіти (позашкільний час) до 20:00 год. без присутності матері; у період канікул надати бабусі ОСОБА_2 додатковий день побачень з онукою ОСОБА_4 , із ночівлею за бажанням дитини, без присутності матері; надати можливість ОСОБА_2 щороку, у період літніх канікул, протягом тижня виїздити разом з онукою ОСОБА_4 до місць оздоровлення за домовленістю з матір`ю, проте без її присутності.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2024 року відкрите загальне позовне провадження у справі.
12.11. 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про визнання позову.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.11.2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, та зобов`язано надати до суду висновок про доцільність зустрічей ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2024 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Отже, законодавець передбачив, що явка до суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Суд може розглянути справу за відсутності її учасників. При цьому суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень суду.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.07.1996 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
03.07.2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 03.07.2014 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.06.2020 року ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із ч.ч. 8,9,10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до вимог ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу.
Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).
Також ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).
При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положеннястатті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).
Так, статтею 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Право на повагу до сімейного життя, гарантованестаттею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно дост. 1 Закону України "Про охорону дитинства"контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до положень ст.ст. 159, 263 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди бабі, діду у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, то такі родичі мають право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі родичів у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі родичів у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Черкаської міської ради від 28.12.2024 року, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає за доцільне визначити бабі ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , запропонований у позовній заяві.
За таких обставин, суд приходить до висновку зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 , перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При визначенні способу участі бабусі у вихованні онучки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.
Вимоги позивача про її участь у вихованні та спілкуванні з онукою суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини.
Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з онукою буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із онукою буде сприяти її повноцінному вихованню, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.
Надаючи оцінку запропонованому позивачами графіку, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онуки, стану її здоров`я та інтересів, відсутності протиправних дій бабусі онуки, бажання бачитися, піклуватися про неї та виховувати її, - вірним буде визначити порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану її здоров`я у наступному порядку: тимчасове проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , один раз на місяць з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі, без присутності матері ОСОБА_3 , з врахування думки та стану здоров`я дитини, попередньо за три дні узгодивши з матір`ю дитини дату такого проживання; безперешкодне, не обмежене спілкування ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 засобами телефонного та електронного зв`язку, у зручний для обох час, з врахуванням інтересів та віку дитини; безперешкодне відвідування дитини під час її хвороби за місцем її перебування, з врахуванням стану здоров`я дитини; встановити ОСОБА_2 побачення з онукою ОСОБА_4 , кожну першу та третю суботу місяця, в період часу за погодженням з ОСОБА_3 , та з урахуванням тимчасового проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , один раз на місяць з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі та стану здоров`я дитини; встановити ОСОБА_2 побачення з онукою ОСОБА_4 , щороку 15 листопада, в період часу після закінчення перебування дитини у навчальному закладі та до 19.00 год., без присутності матері, але з врахуванням думки дитини; встановити ОСОБА_2 , щороку, в період шкільних канікул, додаткове побачення з онукою ОСОБА_4 , без присутності матері дитини в дати та час, узгоджені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі у вихованні онуки та спілкуванні з нею у повній мірі відповідає інтересам як бабусі, так і онуки, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онуки.
Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онукою та участь у її вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дитини та, враховуючи її бажання на зустрічі, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем.
На підставі наведеного, ст.ст. 150, 155, 159, 257, 263 СК України, керуючись ст.ст. 10, 13, 81-82, 141, 223, 258 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод бабусі у здійсненні нею права на спілкування і виховання онучки, третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради (вул. Благовісна.170 м. Черкаси) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 , перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі:
- тимчасове проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , один раз на місяць з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі, без присутності матері ОСОБА_3 , з врахування думки та стану здоров`я дитини, попередньо за три дні узгодивши з матір`ю дитини дату такого проживання;
- безперешкодне, не обмежене спілкування ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 засобами телефонного та електронного зв`язку, у зручний для обох час, з врахуванням інтересів та віку дитини;
- безперешкодне відвідування дитини під час її хвороби за місцем її перебування, з врахуванням стану здоров`я дитини;
- встановити ОСОБА_2 побачення з онукою ОСОБА_4 , кожну першу та третю суботу місяця, в період часу за погодженням з ОСОБА_3 , та з урахуванням тимчасового проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , один раз на місяць з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі та стану здоров`я дитини;
- встановити ОСОБА_2 побачення з онукою ОСОБА_4 , щороку 15 листопада, в період часу після закінчення перебування дитини у навчальному закладі та до 19.00 год., без присутності матері, але з врахуванням думки дитини;
- встановити ОСОБА_2 , щороку, в період шкільних канікул, додаткове побачення з онукою ОСОБА_4 , без присутності матері дитини в дати та час, узгоджені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 31.01.2025 року.

Головуючий: Р. В. Демчик