ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1041/24 Номер провадження 22-ц/814/988/25Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Дряниця Ю.В.

судді: Карпушин Г.Л., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 60291,19 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 29.03.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https:creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1247-4882.

За умов такого договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 6900,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 день; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день.

Додатковою угодою №1 від 06.08.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1247-4882 від 29.07.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6200 грн.

Додатковою угодою №2 від 07.08.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1247-4882 від 29.07.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1200,00 грн.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач просив стягнути на його користь 60291,19 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 9577,50 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 50713,69 гривень.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.11.2024 позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором №1247-4882 від 29.07.2023 року в сумі 9577 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" судовий збір в сумі 387 грн 58 коп.

Не погодившись із таким рішенням ТОВ «Укр Кредит Фінанс» оскаржило його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов товариства задовольнити у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги позивач вказує на те, що відповідно до Паспорта споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №40-П від 15.06.2023 р., який разом з кредитним договором складають єдиний договір, зазначено, що Стандартна ставка - 3,0 % в день; Знижена ставка та пільгова ставка - 2,5 % в день. Також зазначено тип процентної ставки-фіксована. Строк кредитування 300 календарних днів. Базовий період сплати відсотків визначається Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника - 21 календарний день.

У Паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Вищевказане умови підписано ОСОБА_1 29.07.2023 року шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5343.

Наголошує на тому, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними.

В свою чергу, згідно наданої разом з позовною заявою довідки про укладений договір (розрахунку заборгованості) від 12.02.2024, Товариство здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10 та 10.1 кредитного договору ) в строк договору (згідно п. 4.12 Договору), що погоджений між сторонами.

Вважає, що вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК

Також, зазначає, що в розділі 8 Кредитного договору передбачена відповідальність Позичальника за неналежне виконання Кредитного договору, проте позивач не нараховував відповідачу жодних процентів, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п 8.4. кредитного договору Позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь Кредитодавця проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України, неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором, які виникли у зв`язку з порушенням Позичальником зобов`язань за цим Договором під час дії карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями) та/або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину.

Крім того, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Позивачем дотримано нових правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування, викладених у Законі України №2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", оскільки ніяких штрафних санкцій Відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором не нараховувалось.

Позивач зауважує, що нові правила не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами згідно договору. Таке нарахування є правомірним з боку кредитора.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.07.2023 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1247-4882.

Укладений договір містить податковий номер ОСОБА_1 , його паспортні дані, відомості про місце проживання, електронну адресу та номер особистого електронного платіжного засобу.

Доказів того, що банківська картка з номером НОМЕР_1 , зазначена у кредитному договорі №1247-4882 від 29.07.2023 не належить ОСОБА_1 та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором, суду не надано.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 6900 грн, строком на 300 днів, базовий період 21 день, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00% в день.

Додатковою угодою №1 від 06.08.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1247-4882 від 29.07.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6200 грн.

Додатковою угодою №2 від 07.08.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1247-4882 від 29.07.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1200 ,00 грн.

Згідно п. 2.2. кредитного договору - Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі - Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Згідно п. 4.7. Кредитного договору - Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промоставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

У п. 4.14. кредитного договору зазначено - Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 69 000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом.

Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору - Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цілих, нуль сотих відсотки(- ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Пунктом 10.1 кредитного договору визначено - Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування Кредитом за наступними ставками:

-Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 1.25% (одна ціла, двадцять п`ять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом перших 14 (чотирнадцять ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця.

- Пільгова процентна ставка становить 2.50% (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця...

-Знижена процентна ставка становить 2.50 % (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.

Відповідно до п. 4.8. Базовий період складає 21календарний день. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо; Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Згідно п.4.9. кредитного договору - Сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначних графіком платежів (який є Додатком 3 до Договору) дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів. У разі несплати процентів за користування Кредитом не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду Позичальник зобов`язаний починаючи із наступного календарного дня сплачувати проценти за користування Кредитом кожного календарного дня Строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом у повному обсязі. У випадку погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом у повному обсязі в подальшому сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду із урахуванням положень п. 4.8. цього Договору.

Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.

Встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Позивач через партнера АТ КБ "ПриватБанк", з яким укладено договір №4010 надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

Станом на 12.02.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 60291,19 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 9577,50 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50713,69 гривень ( а.с.40-41).

Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 1247-4882 від 29.07.2023 року щодо сплати процентів ( а.с.42), проте позичальником, порушення не усунуто.

Місцевий суд, вказавши, що з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який діє по даний час та взявши до уваги п.8.4 договору про відкриття кредитної лінії №1247-4882 від 29.07.2023 та те, що нарахований позивачем розмір відсотків річних по договору в сумі 50713,69 грн. майже у п`ять раз перевищує розмір вказаного в договорі тіла кредиту, що на думку суду становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача лише суми тіла кредиту.

Апеляційний суд із такими висновками районного суду не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з пунктами 5, 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним договором - є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронним підписом одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частин 1, 3-6, 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами, серед іншого, згідно зі статтею 64 ЦПК України.

Апеляційним судом зі змісту договору про відкриття кредитної лінії №1247-4882 від 29.07.2023, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 установлено, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Тоді як без отримання позичальником повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Що стосується нарахованих відсотків, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №202/4494/16-ц від 31.10.2018, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору №1247-4882 від 29.07.2023 сторонами погоджено: строк кредитування 300 днів з 29.07.2023 до 23.05.2024 з урахуванням сплати відсотків, а саме перші 21 календарний день зі ставкою 2,5% на день, а після - зі ставкою 3% на день. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 50713,69 грн., нарахованих за період строку кредитування, визначеному у договорі.

Розрахунок кредиту, відповідає вимогам, Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими Постановою Правління Національного банку України 11 лютого 2021 року №16.

Контррозрахунку на спростування доводів позивача щодо розміру заборгованості та порядку її нарахування відповідачем не надано.

Із підстав викладеного, установивши погодження позичальником істотних умов кредитування та їх неналежне виконання, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за кредитом є помилковим.

Колегія суддів зазначає, що районний суд безпідставно послався на положення кредитного договору п. 8.4 як на підставу звільнення відповідача від сплати процентів по кредиту, оскільки вказаний пункт договору передбачає звільнення боржника від процентів, нарахованих від неповернутої суми кредиту за кожен день прострочення в силу положень ст. 625 ЦК України, неустойки, штрафу та пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто п. 8.4 Кредитного договору визначено, що позичальник, в період дії в Україні воєнного стану звільняється від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, визначеної ст. 625 ЦК України. При цьому, жодним пунктом укладеного між сторонами договору не передбачена можливість звільнення позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами.

Крім того, на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.

З матеріалів справи вбачається, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість складається лише з тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Будь-яких сум, передбачених ст. 625 ЦК України, як відповідальність боржника перед кредитором за прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем не нараховано та не заявлено до стягнення з відповідача.

Висновки суду першої інстанції про те, що нарахована сума процентів за користування кредитом є надмірним майновим тягарем для відповідача безпідставні, оскільки укладаючи договір, сторонами було погоджено орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення цього договору за весь строк кредитування з урахуванням кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 69000 грн. (п. 4.14 Договору). Отже, відповідач погодився на умови та порядок нарахування відсотків, а також його було поінформовано про загальну вартість кредиту, яку він не заперечував.

Висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом з підстав наявності форс-мажорних обставин військової агресії, з посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, також є безпідставним, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, що заборгованість за кредитом виникла саме внаслідок військової агресії, та він не мав об`єктивної можливості проводити оплату за кредитом згідно погодженого графіку.

Зазначене відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22 зазначено, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини. Отже, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. (Постанова ВС від 13.09.2023 у справі № 910/7679/22)

Отже, апеляційна скарга АТ «Укр Кредит Фінанс» підлягає задоволенню, рішення районного суду скасуванню в оскаржуваній частині із постановленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягнення судовий збір за подачу позову у розмірі 2 422,40 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн., а всього 6 056,00 грн./а.с.1, 187/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором від 29 липня 2023 року №1247-4882 у розмірі 50713 грн. 69 коп. (п`ятдесят тисяч сімсот тринадцять гривень 69 коп).

В іншій частині рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.В. Дряниця

Судді Г.Л. Карпушин

О.В. Чумак