Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/259/25

Провадження № 2-о/439/37/25

31 січня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Войтюк Т.Л.,

за участю секретаря судового засідання Полінчук С.-Е. А.,

у справі приймали участь:

заявник ОСОБА_1

заявник ОСОБА_2

представник заявників ОСОБА_3

представник заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа, щодо якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_5 , заінтересована особа Відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Бродівського районного суду Львівської області із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивують тим, що 23.10.2024 року Бродівським районним судом Львівської області винесена постанова по справі №439/184/24, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Зазначають, що після винесення постанови ситуація змінилась у кращу сторону, оскільки ОСОБА_5 був мобілізований на службу в лави ЗСУ, але після його повернення розпочалось знову домашнє насильство у сім`ї.

Окрім цього постановою Бродівського районного суду Львівської області від 07.11.2024 року за №439/2366/24 та від 14.11.2024 року за №439/2428/24 ОСОБА_5 було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень за ч.2 ст.173-2 та за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_5 неодноразово виносились офіційні попередження щодо недопустимості вчинення насильства у сім`ї, що підтверджується тим, що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Проте вжиті заходи не дали бажаного результату, так як ОСОБА_5 не змінив своєї поведінки та надалі продовжує вчиняти домашнє насильство щодо своїх родичів. Саме тому просять видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_5 та визначити щодо останнього заходи обмеження: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатись на відстань ближче 20 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частина 1 ст.350-5 ЦПК України передбачає, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, але неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Ухвалою суду від 30.01.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник заявників ОСОБА_3 заяву підтримала, з підстав зазначених у заяві.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву свою підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що ОСОБА_5 постійно вчиняє домашнє насилля відносно нього та його дружини, яка є сестрою ОСОБА_5 . До нього неодноразово застосовувалися заходи реагування, проте він на них не реагує. ОСОБА_5 виганяє їх з будинку, вказує, що він з дружиною не має права проживати в будинку, не пускає до худоби, наносить побої. Через таку поведінку ОСОБА_5 заявник постійно нервується, не може спокійно спати.

Заявниця ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що відносини напружені з братом вже тривалий час. Вона має право на частину будинку по АДРЕСА_1 , яку отримала у спадщину після смерті матері. Після того як мати померла, вона з чоловіком стали проживати в будинку, завели господарство. Проте спокійно проживати не можуть через поведінку ОСОБА_5 . Пояснила, що ОСОБА_5 систематично вчиняє домашнє насилля: принижує її та чоловіка, виганяє з будинку, це негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після постійних образ та погроз збоку брата вона перебуває в напруженому стані, оскільки її брат не контролює свої дії і вчинки та постійно викликає емоційні переживання. ОСОБА_5 зловживає алкоголем ,у зв`язу з чим перебуває на обліку у лікаря нарколога. Вона неодноразово потерпала від домашнього насильства з бокуОСОБА_5 , востаннє 30 січня 2025 року. Заходи притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності результатів не дають. Впродовж січня 2025 року брат неодноразово вчиняв домашнє насилля проти не ї та її чоловіка.

Представник заінтересованої особи Відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Сех В.Я. у судовому засіданні заяву підтримав. Пояснив, що з 2023 року ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку як кривдник. Домашнє насилля щодо заявників вчиняє постійно, систематично. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля щодо заявників. Попередні заходи, які застосовуються до ОСОБА_5 є неефективними.

ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки, їх поважність суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України,неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою проживає брат заявниці ОСОБА_5

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів стосовно вчинення проти них протиправних дій зі сторони ОСОБА_5 ОСОБА_5 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до відповіді начальника ВП №1 Золочівського РВП ГУНП підполковника поліції від 27.01.2025 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2024 році чотири рази притягався до адміністративної відповідальності за вчинення ним домашнього насильства.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 23.01.2024 року у справі № 439/184/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанови ОСОБА_5 вчинив домашнє насилля стосовно своєї сестри ОСОБА_2 . Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 07.11.2024 року у справі № 439/2366/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до Постанови ОСОБА_5 вчинив домашнє насилля стосовно своєї сестри ОСОБА_2 . Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 23.01.2024 року у справі № 439/2428/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанови ОСОБА_5 вчинив домашнє насильства щодо ОСОБА_1 .

Як вбачається з Рапорту від 03.08.2023 року до ОСОБА_5 застосовувалися профілактичні заходи щодо кривдника з приводу вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей єдиного обліку, щодо реєстрації заяв про вчинення домашнього насилля, впродовж 2024 року заявники зверталися до органів поліції стосовно вчинення домашнього насилля ОСОБА_5 , а саме 06.01.2024, 20.01.2024, 24.10.2024, 08.11.2024, 18.11.2024.

Працівниками поліції неодноразово щодо ОСОБА_5 виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме: серія АА №339532 від 20.01.2024; серія АА № 339560 від 06.01.2024; серія АА №339919 від24.10.2024; серія АА № 445883 від 08.11.2024.

Відповідно до відомостей єдиного обліку, щодо реєстрації заяв про вчинення домашнього насилля, у січні 2025 року заявник звертався до органів поліції стосовно вчинення домашнього насилля ОСОБА_5 , а саме: 17.01.2025, 22.01.2025.

Також, з протоколів про адміністративне правопорушення серія ВАД № 391756 від 22.01.2025, серія ВАД № 391745 від 22.01.2025, серія ВАВ № 023904 від 30.01.2025 встановлено, що ОСОБА_5 за місцем постійного проживання 22.01.2025, 17.01.2025, 30.01.2025 з вчинив домашнє насильство повторно щодо швагра ОСОБА_6 .

22.01.2025 відносно ОСОБА_5 видано терміновий заборонний припис строком на 10 діб, та зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Також, 22.01.2025 проведена оцінка ризиків вчинення домашнього насильства щодо постраждалої особи ОСОБА_6 кривдником ОСОБА_5 . Поліцейським визначено рівень небезпеки як високий.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону).

Враховуючи положення Закону, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Оцінивши в сукупності достовірні докази досліджені судом, встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства щодо сестри ОСОБА_2 та швагра ОСОБА_1 .

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку з чим є необхідність у видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону.

Щодо строку, на який необхідно обмежити права кривдника, суд вважає, що обмежувальний припис необхідно видати строком на два місяці.

За таких обставин заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258,259,263,265,268,315,319ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа, щодо якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_5 , заінтересована особа Відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати строком на два місяці обмежувальний припис відносно ОСОБА_5 .

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_5 та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань ближче 20 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий.

Заінтересована особа: Відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області: Львівська область, Золочівський район, місто Броди, майдан Свободи 10, ЄРДПОУ:08797452.

Суддя Т.Л. Войтюк