ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року

м. Київ

справа № 308/5241/17

провадження № 61-14489св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам», яка подана представником Білоцерковцем Юлієм Сергійовичем, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АК ПІБ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») про припинення та вилучення заборон та іпотек. Просила вилучити записи про заборони та іпотеки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з наступними номерами обтяжень (заборона, іпотека, інше речове право), які накладені на майно ОСОБА_1 , яке розташоване в АДРЕСА_1 та складається з комплексу, що складається з: пункт миття автомобілів під літ. А, загальною площею 374,8 кв. м; адміністративний будинок літ. ББ' площею 243,8 кв. м; навіс літ. В площею 339,0 кв. м; огорожа позначена № 1-5; споруда (майданчик) І; споруда (збірник водостоків) ІІ, споруда (збірник водостоків) ІІІ; та земельної ділянки площею 0,5000,0 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий № :03:017:0131, а саме: номер запису про іпотеку: 19947837; номер запису про іпотеку: 19947733; номер запису про обтяження: 19947980; номер запису про обтяження: 19947871; номер запису про іпотеку: 19943547; номер запису про іпотеку: 19943332; номер запису про іпотеку: 19943424; номер запису про обтяження: 19943925; номер запису про обтяження: 19943618; номер запису про обтяження: 19943701; номер запису про іпотеку: 15012022 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 15011883 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 15010504 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 3371206 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 3370933 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 19948266 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 19943998 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 15011403 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 15011294 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 15008990 (спеціальний розділ); реєстраційний номер обтяження (іпотека): 3324092.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року у складі судді Лемак О. В. позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «АК ПІБ», ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про припинення та вилучення заборон та іпотек задоволено.

Вилучено записи про заборони та іпотеки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з наступними номерами обтяжень (заборона, іпотека, інше речове право), які накладені на майно ОСОБА_1 , що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з комплексу, що складається з: пункт миття автомобілів під літ. А, загальною площею 374,8 кв. м; адміністративний будинок літ. ББ' площею 243,8 кв. м; навіс літ. В площею 339,0 кв. м; огорожа позначена № 1-5; споруда (майданчик) І; споруда (збірник водостоків) ІІ, споруда (збірник водостоків) ІІІ; та земельної ділянки площею 0,5000,0 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий № :03:017:0131, а саме: номер запису про іпотеку: 19947837; номер запису про іпотеку: 19947733; номер запису про обтяження: 19947980; номер запису про обтяження: 19947871; номер запису про іпотеку: 19943547; номер запису про іпотеку: 19943332; номер запису про іпотеку: 19943424; номер запису про обтяження: 19943925; номер запису про обтяження: 19943618; номер запису про обтяження: 19943701; номер запису про іпотеку: 15012022 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 15011883 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 15010504 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 3371206 (спеціальний розділ); номер запису про іпотеку: 3370933 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 19948266 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 19943998 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 15011403 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 15011294 (спеціальний розділ); номер запису про обтяження: 15008990 (спеціальний розділ); реєстраційний номер обтяження (іпотека): 3324092.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30вересня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» (далі - ТОВ «ФК «Інкам»), від імені якого діє представник - адвокат Білоцерковець Ю. С., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АК ПІБ», ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про припинення та вилучення заборон та іпотек.

Ухвала суду мотивована тим, що:

ТОВ «ФК «Інкам» подало апеляційну скаргу, вказавши, що товариство набуло усіх прав та обов`язків попереднього кредитора та іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи», яке не було повідомлено про розгляд справи по суті після подання клопотання про відкладення розгляду справи по суті та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи. Про наявність рішення суду у справі ТОВ «ФК «Інкам» дізналося тільки 08 серпня 2024 року, отримавши відмову в проведення реєстраційних дій № 74483894;

ТОВ «ФК «Інкам» подало апеляційну скаргу, як особа, яка 07 серпня 2024 року набула всіх прав та обов`язків попереднього кредитора та іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи», в тому числі, щодо права або/чи втрати права на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року. Матеріали справи містять докази повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» про розгляд справи Ужгородським міськрайонним судом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 19 червня 2024 року та клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» про ознайомлення з матеріалами справи. ТОВ «Кредитні ініціативи» знало про судовий розгляд справи, втім більше ніж 7 років не цікавилося рухом справи та правом на апеляційне оскарження своєчасно не скористалося. Посилання про неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку більше ніж через 7 років після набрання цим рішенням законної сили.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2024 року ТОВ «ФК «Інкам» подало касаційну скаргу за підписом представника Білоцерковця Ю. С., в якій просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

апеляційний суд не врахував, що ТОВ «Кредитні ініціативи» хоча і було стороною у справі, однак не повідомлялось про її розгляд та не отримувало рішення суду, яке оскаржується. Відповідно до матеріалів справи таке рішення жодній зі сторін судом не направлялось;

поза увагою апеляційного суду залишилося те, що апеляційну скаргу подано правонаступником особи, яку не було повідомлено про розгляд справи та яка не отримувала оскаржуване рішення та не враховані висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 26 липня 2023 року по справі № 753/4792/17.

У січні 2025 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, який підписаний представником Пітухом В. І., в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу апеляційного суду - без змін. Вказала, що погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України та послалась на частину другу статті 410 ЦПК України, відповідно до якої не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції.

У січні 2025 року матеріали цивільної справи № 308/5241/17 надійшли до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 09 грудня 2024 рокузазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважував, що «одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18) вказано, що:

«загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій».

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2020 року у справі № 296/3261/17 (провадження № 61-678св20) зазначено, що «виходячи з аналізу частини другої статті 358 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2023 року у справі № 753/4792/17 (провадження № 61-2722св23) вказано, що «сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 2-1872/05 (провадження № 61-15743св23) зазначено, що: «апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу як правонаступник (спадкоємець) відповідача ОСОБА_2; згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій; відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми; визначений цією нормою річний строк поновленню не підлягає, тому сплив цього строку є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження; виключенням з цього правила є, зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи».

У справі, що переглядається:

рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «АК ПІБ», ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про припинення та вилучення заборон та іпотек задоволено;

ТОВ «ФК «Інкам», як правонаступник ТОВ «Кредитні ініціативи», звернулось з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, вказавши, що товариство набуло усіх прав та обов`язків попереднього кредитора та іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи», яке не було повідомлено про розгляд справи по суті після подання клопотання про відкладення розгляду справи по суті та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи. Про наявність рішення суду у справі ТОВ «ФК «Інкам» дізналося тільки 08 серпня 2024 року, отримавши відмову в проведення реєстраційних дій № 74483894;

аналіз матеріалів справи свідчить, що: ТОВ «Кредитні ініціативи» 23 червня 2017 року було повідомлено про судове засідання, призначене на 27 червня 2017 року (дата постановлення рішення суду першої інстанції), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 35); апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інкам» подало 03 вересня 2024 року (а. с. 51-56);

при відмові у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України, апеляційний суд вказав, що ТОВ «ФК «Інкам» подало апеляційну скаргу, як особа, яка 07 серпня 2024 набула усіх прав та обов`язків попереднього кредитора та іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи», в тому числі щодо права або/чи втрати права на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року. Матеріали справи містять докази повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» про розгляд справи Ужгородським міськрайонним судом, тому обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційну скаргу подано правонаступником особи, яку не було повідомлено про розгляд справи та яка не отримувала оскаржуване рішення, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, свідчать про неправильне тлумачення ТОВ «ФК «Інкам» норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду постановленабез додержання норм процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам», яка подана представником Білоцерковцем Юлієм Сергійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 вересня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков