ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року

м. Харків

справа № 641/3457/24

провадження № 22-ц/818/692/25, 22-ц/818/741/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В.,Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року ухвалене у складі судді Онупко М.Ю. та на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року ухвалене у складі судді Онупко М.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 72 218,91 грн, а також судові витрати в розмірі 3028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг КП «ХТМ». Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у нього утворилась заборгованість в розмірі 72 218 грн 91 коп. а саме: 60 204 грн - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.04.2024; 676,20 грн - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 9425,27 грн - за послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2018 по 30.04.2024; 391,92 грн - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 1148,18 грн за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.04.2024; 373,34 грн за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.04.2024.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованістьв розмірі 72 218 грн 91 коп., яка складається з: 60 204 грн - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.04.2024; 676,20 грн - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 9425,27 грн - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.11.2018 по 30.04.2024; 391,92 грн - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 1148,18 грн за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.04.2024; 373,34 грн за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.04.2024.

Рішення обґрунтовано тим, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження підстав заявленого позову. Відповідач як споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплатити вжиті послуги, оскільки він фактично користувався ними. Внаслідок невиконання відповідачем обов`язку по оплаті житлово-комунальних, у нього перед позивачем утворилась заборгованість у заявленому у позові розмірі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року виправлено описку в судовому рішенні Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року, а саме в вступній частині, першого абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення виправлено прізвище відповідача « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ».

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 , подав апеляційні скарги на рішення та ухвалу суду, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду обґрунтована тим, що судом не повно встановлені обставини у справі та ухвалене рішення, що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону.

Апелянт зазначає, що не був повідомлений про розгляд справи 12 вересня 2024 року тому позбавлений судом права на подання заяви про застосування строку позовної давності за період 01.11.2018 по 30.04.2024 за послуги опалення та гарячу воду. Також зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований не тільки він, а ще й ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які теж є споживачами послуг з теплопостачання. За таких обставин суд мав би залучити у якості співвідповідачів, проте не зробив цього, що призвело по суті до ухвалення помилкового та передчасного рішення, яким всю заборгованість за спожитіпослуги було покладено виключно на ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду про виправлення описки, обґрунтована тим, що в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова невірно зазначено прізвище відповідача, а саме у вступній частині, першого абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення прізвище відповідача виправлено на « ОСОБА_2 », хоча його правильне прізвище « ОСОБА_3 ».

Відзиву на апеляційну не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.08.20204 року в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_6 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім відповідача в зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 4, 45)

Позивач здійснював постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_3 .

З наданого суду розрахунку вбачається, що протягом тривалого часу відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість в розмірі 72 218 грн. 91 коп. а саме: 60 204 грн. - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.04.2024; 676,20 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 9425,27 грн. - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.11.2018 по 30.04.2024; 391,92 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 1148,18 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.04.2024; 373,34 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.04.2024.

Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно з пп. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку сплачувати надані послуги.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Так, положення ст. ст. 68, 162 Житлового Кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення зобов`язують наймача, власника та орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

При цьому правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено обов`язок з оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Як зазначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на зазначене, оскільки Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» з 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2024 року надавались ОСОБА_7 послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, останній повинен оплатити дані послуги у заявленому у позові розмірі.

Посилання апелянта на те, що нарахування заборгованості за період з 01.11.2018 року по 30.04.2024 року виходить за межі загального строку позовної давності колегією суддів не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до ст. 257, п. 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою Кабінету Міністрів Українивід 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту:«Під час дії карантину, встановленого КабінетомМіністрівУкраїни з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.

Встановлений відповідно до постанови Кабінету Міністрів Українивід 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні карантин діяв з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року.

Таким чином, строк позовної давності було продовжено на весь період дії карантину.

Крім того, відповідно до п.19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Законом України від 30.03.2020 № 540-IX, тобто з 02.04.2020 року, діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.

Тому доводи апелянта про пропуск строку позовної давності є безпідставними.

Доводи ОСОБА_6 про те, що він не був повідомлений про судові засідання у справі спростовується, оскільки в матеріалах справи наявна заява відповідача від 12 вересня 2024 року, в якій він зазначив, що просить розглянути справу 12.09.2024 у зв`язку з неявкою позивача, борг визнає частково, у зв`язку з тим, що

м. Харків знаходиться під постійними обстрілами, та у нього не має впевненості, що його квартира не зазнає ушкоджень (а.с. 21).

Отже, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача на підставі його особистої заяви.

Посилання ОСОБА_1 на те, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований не тільки він, а ще й інші особи, колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором ( частини 1, 4 ст. 543 ЦК України).

Отже, позивач мав право заявити вимогу до одного із солідарних боржників, яким є ОСОБА_1 , а останній, виконавши солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від інших споживачів послуг їх відшкодування у порядку регресу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом правильно встановлені обставини у справі та характер спірних правовідносин, надана належна оцінка наданим позивачем доказам надання відповідачці житлово - комунальних послуг та неналежного виконання останньою обов`язку щодо їх оплати, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкові від 12 вересня 2024 року належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Судова колегія частково погоджується з вимогами апеляційної скарги на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року, суд повідомляє наступне.

Згідно ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч.2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що в ухвалі суду про виправлення описки, а саме в вступній частині, першого абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення виправлено прізвище відповідача « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 » суд допустив технічну описку.

З долучених до матеріалів справи документів, а саме свідоцтва про право власності на житло, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, довідки з місця проживання та про склад сім`ї та прописку вбачається, що прізвище відповідача « ОСОБА_3 ».

За таких обставин, судова колегія що апеляційна скарга на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року підлягає задоволенню частково, а ухвала суду зміні. Абзац другий резолютивної частини ухвали належить викласти в іншій редакції, а саме замість неправильного: «В вступній частині абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року неправильно зазначене прізвище відповідача - « ОСОБА_2 »», зазначити правильне: «В вступній частині абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року неправильно зазначене прізвище відповідача - « ОСОБА_3 ».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвали суду, у зв`язку невідповідністю висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13, 263,264,265, 269, 367,375, 379 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкові від 12 вересня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкові від 19 вересня 2024 року - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкові від 19 вересня 2024 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини ухвали належить викласти в іншій редакції, а саме замість неправильного: « В вступній частині абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року неправильно зазначене прізвище відповідача - « ОСОБА_2 »», зазначити правильне: « В вступній частині абзацу описової частини, та першого, другого, третього, дев`ятого абзаців резолютивної частини рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року неправильно зазначене прізвище відповідача - « ОСОБА_3 ».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2025 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук