єдиний унікальний номер справи 531/3412/24
номер провадження 2/531/195/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області про повернення дітей батькові, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить повернути йому на виховання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є їх батьком. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відбрано від батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав.

Виконавчим комітетом Карлівської міської ради 30 жовтня 2023 року дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради №285 від 30 жовтня 2023 року над дітьми встановлено опіку та призначено опікуном батька позивача ОСОБА_5 . До теперішнього часу діти проживають і виховуються в його родині.

На момент відбрання дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , разом із дітьми проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, згодом, стосунки між позивачем та ОСОБА_4 не склалися і ОСОБА_1 переїхав на іншу адресу. З ОСОБА_4 не спілкується, контактів не підтримує, спосіб життя останньої не змінився. Вона і надалі зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2024 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно дітей Флоренції, ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Останні проживають з позивачем та перебувають на його повному утриманні.

Наразі ОСОБА_1 створив для дітей належні умови для проживання. Позивач офіційно працевлаштований та працює на посаді інспектора з експлуатаційних, виробничо-технічних та організаційних питань в ТОВ «Машівка-Агро-Альянс», має стабільний дохід. За станом здоров`я не має протипоказань, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває, шкідливих звичок не має, алкогольними напоями не зловживає, веде добропорядний спосіб життя, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався та у розшуку не перебуває.

Позивач щоденно спілкується із синами, піклується про їх здоров`я, впевнений, що може позитивно впливати на їх поведінку та виховувати на принципах поваги, любові та взаємопорозуміння, готовий виховувати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і піклуватися про них, виконувати свої батьківськи обов`язки належним чином.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився. В матеріалах справи міститься заява зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради, як органу опіки та піклування, про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.

Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає.

Згідно ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Статтею 14 цього Закону України передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно ст. 231 Закону України «Про охорону дитинства», усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своєї професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування в разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності.

У разі якщо у зв`язку із складними життєвими обставинами дитина тимчасово не проживає чи не може проживати із своїми батьками, іншими законними представниками, її утримання та виховання можуть здійснювати родичі, сім`я патронатного вихователя, центри соціально-психологічної реабілітації дітей, притулки для дітей служб у справах дітей, інші установи для дітей (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб.

Уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, зобов`язані в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року у справі №531/2090/23 відібрано малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення їх батьківських прав.

Рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради №285 від 30 жовтня 2023 року над дітьми встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_5 , який є їх дідусем.

Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 08 жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , у дітей є: спальні місця; постільна білизна; одяг, згідно віку та сезону; дитячі іграшки; засоби гігієни; визначені місця для навчання; комп`ютер. Опікун дітей ОСОБА_5 та батько дітей ОСОБА_1 створюють умови для належного проживання та виховання дітей (а.с. 9).

Згідно характеристики від 18 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 працює на посаді інспектора з експлуатації, виробничо-технічних та організаційних питань ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» та за час роботи зарекомендував себе, як старанний працівник, людина, яка працює свідомо, з відповідальністю, з високим почуттям обов`язку, добросовісний та чутливий (а.с. 11).

Відповідно до довідки від 18 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 за період роботи з квітня 2024 року по вересень 2024 року в ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» отримав дохід у загальному розмірі 57129,30 грн. (а.с. 10).

Встановлено, що відпали причини, що перешкоджали належному виконанню позивачем батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх синів та ним створено належні умови для їх проживання та виховання.

До позову додано копію Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради №492 від 02 грудня 2024 року, про доцільність повернення малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12-13).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Отже, судом встановлено, що батько ОСОБА_1 після відібрання дітей змінив своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків.

Положеннями ст. 150 СК України встановлені обов`язки батьків по відношенню до своїх дітей. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст. 152 СК України).

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Отже, є законодавчо обумовленими як права дитини на проживання разом з батьками, так і права батьків виховувати дитину особисто, тому будь-яке обмеження цих прав є недопустимим.

У принципі 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не може, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

При розгляді справи судом не встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для висновку про те, що проживання дітей з позивачем створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров`я або суперечитиме їх інтересам, навпаки, обставини, що були підставою відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, які перешкоджали належному вихованню ними дітей, батьком усунуті.

Суд, враховуючи наведені обставини та аналізуючи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 164, 165, 170, 171 СК України, ст. ст. 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області про повернення дітей батькові задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на виховання малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя