ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 383/779/20

провадження № 61-15811св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Бобринецьке об`єднання підприємств громадського харчування (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за зустрічним позовом), Бобринецьке районне споживче товариство (позивач за зустрічним позовом), ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Бобринецька міська рада Кіровоградської області, державний реєстратор Устинівської селищної ради Кіровоградської області Рябовол Оксана Сергіївна (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за зустрічним позовом),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Бобринецького об`єднання підприємств громадського харчування та Бобринецького районного споживчого товариства на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року у складі судді Бондаренка В. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Єгорової С. М., Чельник О. І., і виходив з такого.

Зміст позовної заяви, зустрічної позовної заяви та їх обґрунтування

1. У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бобринецького об`єднання підприємств громадського харчування, Бобринецького районного споживчого товариства (з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та про збільшення позовних вимог) про усунення перешкод у володінні та користуванні майном, визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що згідно з договором купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року вона придбала у ОСОБА_3 будівлю (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 83,8 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 .

3. Крім того, їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0131 га (131 кв. м), кадастровий номер :50:073:0040, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_1 .

4. Вказувала, що між нею та Бобринецьким РСТ виник спір щодо здійснення права володіння та користування прибудинковою територією за вказаною адресою. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 19 лютого 2020 року у справі № 383/43/19 встановлено, що право користування частиною земельної ділянки, яка могла бути у користуванні Бобринецького ОПГХ, припинилося внаслідок набуття права власності на будівлю ОСОБА_1 та не потребувало прийняття окремого рішення про вилучення земельної ділянки з користування.

5. Після закінчення розгляду справи № 383/43/19, з метою визначення фактичного стану будівлі по АДРЕСА_1 вона замовила роботи з технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкту нерухомості, за результатами проведення яких було виявлено, що будівельні конструкції не відповідають вимогам щодо надійної і безпечної подальшої експлуатації, встановлено невідповідність підвалу санітарним та архітектурно-будівельним нормам.

6. Згідно з отриманим висновком, подальша безпечна та надійна експлуатація об`єкта обстеження можлива тільки після проведення ремонтних робіт, зокрема демонтажу тротуарної плитки над підвальною частиною будівлі, для виконання яких в повній мірі потрібно організувати доступ (під`їзд) відповідної будівельної техніки до об`єкту обстеження.

7. Однак, виконати ці рекомендації неможливо через протиправну поведінку відповідачів. Бобринецьким РСТ над підвальною частиною будівлі (підвалу) облаштовано літній майданчик для відвідувачів ресторану, яким відповідачі користуються спільно. Підлога майданчику виготовлена з тротуарної плитки, що встановлена поверх пошкоджених елементів покрівлі належної їй будівлі.

8. Крім того, відповідачами встановлено паркан, який огороджує частину прибудинкової території її будівлі зі сторони АДРЕСА_1 , а забезпечити в інший спосіб вільний доступ будівельної техніки неможливо.

9. Посилалася на те, що в належній їй будівлі вона не проживає, оскільки відповідачі чинять їй перешкоди в доступі до прибудинкової території, що унеможливлює здійснення нею будівельно-монтажних робіт для приведення її в придатний для проживання стан.

10. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати припиненим право постійного користування земельною ділянкою (ділянка № НОМЕР_1 на плані зовнішніх меж землекористування), яка надана в постійне користування Бобринецькому комбінату громадського харчування, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія І-КР

№ 000152 від 27 липня 1997 року, розташованої по АДРЕСА_2 , в частині накладання меж із земельною ділянкою, кадастровий № :50:073:0040, розташованої по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , загальною площею накладання 0,007706 га (77,06 кв. м), яке зображено у додатку 2 до висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 20/21/22-27 від 29 листопада 2023 року (фрагмент 1) та складається з двох частин: перша частина накладення меж земельних ділянок складає 0,007701 га (77,01 кв. м), що має конфігурацію багатокутника з розмірами меж по периметру: 5,29 м + 4,20 м + 2,30 м + 4,20 м + 4,30 м + 9,00 м + 5,84 м + 6,68 м + 6,00 м + 2,87 м, з наступними координатами поворотних точок меж, що обмежують накладання: точка «1» - Х=5315415,3125; Y=4275110.8117; точка «2» - X=5315411.9280; Y=4275114.8710; точка «3» - X=5315415.1520; Y=4275117.5620; точка «4» - X=5315413.8780; Y=4275119.3280; точка «5» - X=5315410.4540; Y=4275116.6370; точка «6» - X=5315407.70104 Y=4275119.9400; точка «7» - X=5315400.7890; Y=4275114.1760; точка «8» - X=5315404.5305; Y=4275109.6873; точка «9» - X=5315409.5390; Y=4275114.1090; точка «10» - X=5315412.9570; Y=4275109.1790; друга частина накладення меж земельних ділянок складає 0,000005 га (0,05 кв. м), що має конфігурацію трикутника з розмірами меж по периметру: 1,85 м + 1,85 м +0,05 м, з наступними координатами поворотних точок меж, що обмежують накладання: точка «11» - Х=5315404.3451; Y=4275109.5247; точка «12» - Х=5315402.9220; Y=4275108.3380; точка «13» - Х=5315402.9554;Y=4275108.2980;

- не чинити їй перешкоди у володінні та користуванні будівлею, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою, кадастровий № :50:073:0040 загальною площею 0,0131 га (131 кв. м), шляхом зобов`язання Бобринецького РСТ, Бобринецького ОПГХ та ОСОБА_2 за власний рахунок або шляхом відшкодування вартості робіт усунути знаходження на земельній ділянці, кадастровий № :50:073:0040, по АДРЕСА_1 , огорожі (паркану) та фігурних елементів мощення (плитки), забезпечивши їх перебування за межами вказаної земельної ділянки, шляхом виконання будівельних робіт: демонтаж огорожі (паркану) з металевого профілю разом з металевим каркасом з точки 11 до точки 14 довжиною 9,60 м (графічно відображено в додатку 1 висновок експерта № 240/20 від 19 серпня 2020 року лінією зеленого кольору); перенесення демонтованих металевого профілю та металевого каркасу за межі земельної ділянки, а саме: А-А обмеженою поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-1 (суміжна з землями комунальної власності Бобринецької міської об`єднаної територіальної громади), - межа проходить по ламаній лінії довжиною відрізків (м) 6,10+0,75+10,35+5,45+

4,20+2,30+4,20+4,30+9,00+5,85+2,10; демонтаж фігурних елементів мощення (плитки) в наступних межах земельної ділянки (графічно відображено в додатку 1 висновку експерта № 240/20 від 19 серпня 2020 року стилізованим штрихуванням червоного кольору): від точки 10 до точки 11 довжиною 5,85 м; від точки 11 до точки 13 довжиною 0,50 м; - від точки 13 до точки 5 довжиною 8,68 м; від точки 5 до точки 15 довжиною 0,60 м; від точки 15 до точки

16 довжиною 1,90 м; від точки 16 до точки 17 довжиною 3,50 м; від точки 17 до точки 7 довжиною 0,38 м; від точки 7 до точки 8 довжиною 4,20 м; від точки 8 до точки 9 довжиною 4,30 м; від точки 9 до точки 10 довжиною 9,00 м; перенесення демонтованих фігурних елементів мощення (плитки) за межі земельної ділянки, а саме: А-А обмеженою поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-1 (суміжна з землями комунальної власності Бобринецької міської об`єднаної територіальної громади), - межа проходить по ламаній лінії довжиною відрізків (м) 6,10+0,75+10,35+5,45+4,20+2,30+4,20+4,30+9,00+5,85+2,10;

- не чинити їй перешкоди для проходу та проїзду до земельної ділянки кадастровий номер :50:073:0040 по

АДРЕСА_1 на якій розташований об`єкт житлової нерухомості - будівля підвалу по АДРЕСА_1 , з фасадної межі (А-А обмеженої поворотними точками 10-11, орієнтованої на АДРЕСА_1 ) шляхом зобов`язання Бобринецького РСТ, Бобринецького ОПГХ та ОСОБА_2 за власний рахунок або шляхом відшкодування робіт виконати наступні будівельні роботи: демонтаж огорожі (паркану) з металевого профілю з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м; демонтаж металевого каркасу з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м; демонтаж бутового фундаменту з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м. Графічно, огорожа (паркан), яка унеможливлює доступ до земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040, відображена в додатку 1 висновку експерта

№ 240/20 від 19 серпня 2020 року лінією синього кольору;

- зобов`язати Бобринецьке РСТ, Бобринецьке ОПГХ та ОСОБА_2 не чинити перешкод у здійсненні їй підготовчих, ремонтних та монтажних робіт по встановленню якісної та надійної покрівлі підвальної частини будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Бобринецьке РСТ, Бобринецьке ОПГХ та ОСОБА_2 не чинити перешкод у встановленні ОСОБА_1 паркану, на межі належної їй земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040, загальною площею 0,0131 га (131 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11. У вересні 2020 року Бобринецьке РСТ звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 (з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та про збільшення позовних вимог) про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно та визнання недійсним технічного паспорта.

12. На обґрунтування зустрічного позову, Бобринецьке РСТ зазначало, що на підставі свідоцтва про право власності від 06 вересня 2005 року № 645 товариство володіє на праві власності комплексом будівель загальною площею 921 кв. м за адресою АДРЕСА_2 .

13. Підвал, який придбала ОСОБА_1 , є допоміжною (господарською) будівлею та є об`єктом нежитлової нерухомості. Над підвалом ОСОБА_1 знаходиться наземна «підсобна будівля», що є складовою частиною комплексу будівель, яка належить Бобринецькому РСТ. Таким чином, ОСОБА_1 придбала лише підвал, як підземну будівлю, а наземна частина над підвалом належить Бобринецькому РСТ, в тому числі і покрівля підсобної будівлі, яка значиться на технічному паспорті під літерою «Ж».

14. Посилалося на те, що ОКП «Кіровоградське ООБТІ», яке здійснює технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, не здійснювало технічну інвентаризацію цього об`єкту, а технічний паспорт, виготовлений 27 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_4 , який був підставою для реєстрації права власності на об`єкт за ОСОБА_3 , не відповідає вимогам закону. Вказаний технічний паспорт був виготовлений вперше, до цього часу об`єкт нерухомості не був зареєстрований в Кіровоградському ООБТІ та не було присвоєно реєстраційного номеру об`єкта. ФОП ОСОБА_4 самостійно визначив тип об`єкта - як житловий, не маючи на те правових підстав, а підвальне приміщення на момент технічної інвентаризації, а також на день реєстрації права власності, не було придатне для проживання та не відповідало будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам, не було введено в експлуатацію як житлова будівля, тому його не можна віднести до об`єкту житлової нерухомості.

15. Крім того, державний реєстратор Устинівської селищної ради Кіровоградської області Рябовол О. С. без будь-яких правових підстав здійснила державну реєстрацію речового права на будівлю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно присвоїла тип об`єкту нерухомості як житлова, не пересвідчилась в наявності акту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта житлової нерухомості.

16. Враховуючи наведене, Бобринецьке РСТ просило суд:

- скасувати державну реєстрацію речового права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 208, як об`єкту житлової нерухомості - будівлю, опис літ. «А» - підвал, загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 83,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену державним реєстратором Устинівської селищної ради Кіровоградської області, дата державної реєстрація 12 лютого 2018 року, що належить ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним технічний паспорт, виготовлений 27 листопада

2013 року ФОП ОСОБА_4 на об`єкт житлової нерухомості - будівлю загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 83,8 кв. м, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

17. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 15 грудня 2020 року залучено до участі у справі за первісним позовом в якості співвідповідача - ОСОБА_2 .

18. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 19 січня 2024 року залучено до участі у справі за первісним позовом третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Бобринецьку міську раду.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

19. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном, визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою задоволено частково.

20. Визнано припиненим право постійного користування земельною ділянкою (ділянка № НОМЕР_1 на плані зовнішніх меж землекористування), яка надана у постійне користування Бобринецькому комбінату громадського харчування, відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 27 липня 1997 року серія І-КР №000152, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , в частині накладання меж із земельною ділянкою кадастровий № :50:073:0040, розташованою за адресою:

АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності

ОСОБА_1 , загальною площею накладання 0,007706 га (77,06 кв. м), яке зображено у додатку 2 до висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи.

21. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у володінні та користуванні будівлею, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою кадастровий

№ :50:073:0040 загальною площею 0,0131 га (131 кв. м), шляхом зобов`язання Бобринецького ОПГХ, Бобринецького РСТ та ОСОБА_2 за власний рахунок усунути наявні на земельній ділянці кадастровий

№ :50:073:0040 по АДРЕСА_1 огорожі (паркану) та фігурні елементи мощення (плитку), забезпечивши їх перебування за межами вказаної земельної ділянки, шляхом виконання будівельних робіт.

22. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у проході та проїзді до земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться об`єкт житлової нерухомості - будівля підвалу по АДРЕСА_1 , з фасадної межі шляхом зобов`язання Бобринецького ОПГХ, Бобринецького РСТ та ОСОБА_2 за власний рахунок виконати будівельні роботи з демонтажу огорожі (паркану) з металевого профілю, металевого каркасу та бутового фундаменту з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м, графічно відображених в додатку 1 до висновку експерта №2407/20 від 19 серпня 2020 року лінією синього кольору, які унеможливлюють доступ до земельної ділянки кадастровий

№ :50:073:0040.

23. Зобов`язано Бобринецьке ОПГХ, Бобринецьке РСТ не чинити перешкод у здійсненні ОСОБА_1 підготовчих, ремонтних та монтажних робіт по встановленню покрівлі підвальної частини будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

24. Зобов`язано Бобринецьке ОПГХ та Бобринецьке РСТ не чинити перешкод у встановленні ОСОБА_1 паркану на межі належної їй земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040, загальною площею 0,0131 га

(131 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

25. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

26. Стягнуто з Бобринецького ОПГХ на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 898,38 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 00 грн.

27. Стягнуто з Бобринецького РСТ на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 898,38 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн.

28. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 777,64 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

29. У задоволенні зустрічного позову Бобринецького районного споживчого товариства про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 208, та визнання недійсним технічного паспорта, виготовленого 27 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_5 , відмовлено.

30. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належні позивачці земельні ділянки вибули з користування Бобринецького ОПГХ на законних підставах (згода Бобринецького комбінату громадського харчування на відчуження підвального приміщення та прибудови, встановлена судовим рішення у справі № 2-752/2005 дійсність договору купівлі-продажу підвального приміщення від 23 вересня 1998 року). Право постійного користування Бобринецьким ОПГХ земельною ділянкою, на якій розташована будівля підвалу, припинено, а набуте покупцем ОСОБА_6 право користування такою ділянкою виникло в силу вимог частини першої статті 30 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року. З урахуванням принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі відповідачі не мають права на земельну ділянку кадастровий номер :50:073:0040, площею 0,0131 га, та будівлю підвалу з входом до нього, у зв`язку з чим порушене право позивачки на безперешкодне користування належною їй власністю підлягає судовому захисту.

31. Водночас, суд вважав передчасними вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідачів відшкодувати вартість будівельних робіт, здійснених в процесі виконання судового рішення.

32. З урахуванням того, що ОСОБА_1 зверталася до суду 28 січня

2019 року із самостійними вимогами про припинення права Бобринецького ОПГХ на постійне користування спірною земельною ділянкою (справа

№ 383/43/19), строк позовної давності за її вимогами у цій справі, позов у якій подано 27 серпня 2020 року, є таким, що не сплив.

33. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою за первісним позовом в суді першої інстанції, суд врахував критерії реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також пропорційності. Оскільки розмір гонорару адвоката сторони позивача є фіксованим, неподання попереднього розрахунку сум, на переконання суду, не є підставою для відмовити у його відшкодуванні.

34. Відмовляючи у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості його вимог. Зазначено, що Бобринецьке РСТ не довело, що функціональне призначення підвалу, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, порушує його права, з огляду на відсутність у нього речових прав на спірну будівлю підвалу. Судом не встановлено наявності над підвалом ОСОБА_1 наземної підсобної будівлі, яка б належала Бобринецькому РСТ, а твердження Бобринецького РСТ про належність йому входу в підвал, власником якого є позивачка, суперечить принципу єдності об`єкту нерухомості.

35. Крім того, оскільки технічний паспорт на об`єкт житлової нерухомості не є правовстановлюючим документом на нього, а лише констатує його наявність із зазначенням адреси, плану та технічних характеристик, відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

Основний зміст та мотиви судового рішення суду апеляційної інстанції

36. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Бобринецького ОПГХ та Бобринецького РСТ залишено без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року залишено без змін. Поновлено дію рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року.

37. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , як законної власниці будівлі підвалу та земельної ділянки, на якій він розташований, а також відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог Бобринецького РСТ з огляду на відсутність у нього речових прав на спірну нерухомість.

38. Розмір присуджених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу визнано співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, та їх обсягом, значенням справи для сторони, таким, що відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Узагальнені доводи касаційної скарги

39. 25 листопада 2024 року Бобринецьке ОПГХ та Бобринецьке РСТ звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня

2024 року, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

40. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявники зазначають неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня

2019 року у справі № 923/876/16, від 05 листопада 2019 року у справі

№ 906/392/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 23 червня 2020 року у справі

№ 922/989/18, у постановах Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі

№ 910/22093/17, від 20 березня 2019 року у справі № 910/6186/17, від 11 червня 2019 року у справі № 904/2882/18, від 12 червня 2019 року у справі

№ 487/4106/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 925/603/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 127/20440/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі

№ 922/2821/18, від 24 вересня 2019 року у справі № 922/1151/18, від 15 жовтня 2019 року у справі № 906/663/18, від 17 жовтня 2019 року у справі

№ 484/690/16-ц, від 07 листопада 2019 року у справах 905/1795/18, від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19, від 16 березня 2020 року у справі

№ 910/1162/19, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19, від 06 травня 2020 року у справі

№ 495/5193/18, від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, від 30 вересня 2020 року у справі № 6/88-Б-05, від 18 листопада 2020 року у справі № 904/6059/19, від 19 листопада 2020 року у справі № 638/5172/17, від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 201/15019/14-ц, від 24 червня 2021 року у справі № 520/12026/19,

від 25 серпня 2021 року у справі № 920/639/17, від 03 грудня 2021 року у справі № 817/861/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 686/18456/18, від 14 грудня 2021 року у справі № 922/676/21, від 12 січня 2022 року у справі № 663/917/17, від 18 травня 2022 року у справі № 570/5639/16-ц, від 25 травня 2022 року у справі № 753/1908/15-ц, від 12 жовтня 2022 року у справі № 723/1233/17, від 16 листопада 2022 року у справі № 395/520/21, від 23 листопада 2022 року у справі № 352/1331/20, від 10 травня 2023 року у справі № 723/1233/17, від 01 червня 2023 року у справі № 520/21041/18, від 18 січня 2024 року у справі № 260/3056/20, від 05 червня 2024 року у справі № 125/1227/22 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також посилаються на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки та встановили обставини на підставі неналежних доказів. Також зазначають, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано відмовили у задоволенні клопотання про призначення додатковї комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

41. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не визначились з характером спірних правовідносин та заявленими ОСОБА_1 способами захисту права. Заявники вважають, що судами одночасно застосовано два взаємовиключні способи захисту як визнання припиненим право постійного користування земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні. Зауважують, що вимога про припинення права постійного користування земельною ділянкою є неналежним способом захисту прав позивачки, як власниці земельної ділянки. Більш того, припинення права та зобов`язання знести огорожу і фігурні елементи мощення становлять втручання у їх право мирного володіння майном.

42. Акцентують увагу на тому, що земельна ділянка, надана на праві постійного користування Бобринецькому РСТ згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-КР № 000152 від 24 липня

1997 року, є сформованою, а тому має розглядатися як об`єкт цивільних правовідносин.

43. Посилаються на безпідставність висновків судів про наявність згоди Бобринецького комбінату громадського харчування на відчуження спірної будівлі підвалу, з огляду на відсутність у його директора повноважень на одноосібне прийняття такого рішення. Водночас Бобринецька міська рада рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою не приймала.

44. Зауважують, що фактично суди попередніх інстанцій самовільно встановили позивачці земельний сервітут без будь-яких обмежень, вийшовши за межі своїх повноважень. Крім того, посилаються на відсутність доказів вчинення ними перешкод позивачці, яка не вчиняла дій з проведення будівельних, ремонтних та монтажних робіт у підвалі, оформлення переведення приміщення підвалу у житлове приміщення.

45. Вважають висновки судових експертиз неналежними, з огляду на їх проведення з порушенням вимог Інструкції № 53/5, а також наявністю суперечливих фактів, відсутністю обмірів усіх об`єктів нерухомості на спірних земельних ділянках.

46. Додатково заявники зауважую про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та залучення третьої особи, не підписаної електронним підписом та з одночасною зміною і предмета і підстави позову, не врахування підстав для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з наявністю судового рішення у справі № 383/43/19.

47. Заявники вважають, що при здійсненні розподілу витрат на професійну правничу допомогу суди попередніх інстанцій не звернули уваги на відсутність попереднього розрахунку таких витрат, завищення заявлених сум та неспівмірність з фактичними послугами, наданими адвокатом у цьому судовому процесі. Крім того, заява про стягнення судових витрат не була направлена Бобринецькому ОПХГ, а докази оплати позивачкою послуг адвоката є неналежними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

48. Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 383/779/20, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, відмовлено у задоволенні клопотання Бобринецького ОПГХ та Бобринецького РСТ про зупинення виконання рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

49. 24 грудня 2024 року матеріали цивільної справи № 383/779/20 надійшли на адресу Верховного Суду.

50. Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

51. 24 грудня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.

52. На обґрунтування доводів відзиву зазначає, що суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та її порушеними правами, як власника спірної нерухомості, захистивши їх у належний спосіб.

53. Зауважує, що вона є законною власницею будівлі підвалу та земельної ділянки, на якій він розташований, а відповідачі чинили їй перешкоди у реалізації її права користування належним їй майном. Вона зверталася до Бобринецького ОПГХ з листом щодо забезпечення доступу будівельної техніки та проведення демонтажу плит, які знаходилися поверх покрівлі належної їй будівлі, однак відповідач їй відмовив, посилаючись на межі земельних ділянок, встановлені у 1997 році.

54. Додатково зауважує, що у період з 29 листопада 2024 року

по 30 листопада 2024 року відповідачі добровільно виконали рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим предмет спору вже відсутній. Водночас відсутня технічна можливість провести додаткову (повторну) судову експертизу, враховуючи перенесення спірного паркану та елементів мощення (тротуарної плитки) за межі її ділянки.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

55. Відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 24 липня 1997 року серії І-КР №000152 Бобринецькому комбінату громадського харчування надано в постійне користування 5680 кв. м землі в межах згідно з планом землекористування для розміщення і експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд, відповідно до рішення виконкому Бобринецької міської ради народних депутатів від 24 квітня

1997 року № 117. Згідно з планом зовнішніх меж землекористування під ресторан « Колос », кафе «Казка», блінну, ларьок «Пиво» надана ділянка № НОМЕР_1 площею 4 679 кв. м.

56. Бобринецьким комбінатом громадського харчування в особі директора ОСОБА_7 складено заяву від 27 вересня 1999 року, адресовану голові Бобринецької міської ради, з проханням припинити користування земельною ділянкою в зв`язку з продажем підвального приміщення 8х10 та прибудови 4,30х5,25 ОСОБА_6 , розташованого на подвір`ї КГХ через ВДВС.

57. Рішенням одинадцятої сесії Бобринецької міської ради двадцять третього скликання «Про надання земельної ділянки в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди та на суміжне користування ОСОБА_6 »

№ 220 від 29 лютого 2000 року надано ОСОБА_6 : земельну ділянку площею 0,0144 га в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років для розміщення складського приміщення, яке розташоване по

АДРЕСА_2 між рестораном « Колос » та приміщенням автошколи «Тир»; земельну ділянку площею 0,0046 га на сумісне користування строком на

25 років для обслуговування складського приміщення, яке розташоване по

АДРЕСА_2 між рестораном « Колос » та приміщенням автошколи « Тир ».

58. На підставі вказаного рішення Бобринецької міської ради від 29 лютого 2000 року № 220 між Бобринецькою міською радою Бобринецького району та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 0,0144 га, для сумісного користування - 0,0046 га, строком на 25 років.

59. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 22 листопада 2005 року у справі № 2-752/2005 визнано дійсним договір купівлі-продажу підвального приміщення, розташованого в

АДРЕСА_3 між рестораном « Колос » та приміщенням автошколи «Тир», укладений між ОСОБА_6 та Бобринецьким комбінатом громадського харчування, та визнано за ОСОБА_6 право власності на зазначене приміщення. З вказаного судового рішення також вбачається, що 23 вересня 1998 року сторони уклали договір, за яким відповідач продав, а позивач купив підвальне приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 між рестораном « Колос » та приміщенням автошколи «Тир».

60. Рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради від 21 лютого 2008 року № 80 «Про присвоєння адреси» присвоєно підвальному приміщенню, яке належить ОСОБА_6 згідно з рішенням суду від 22 листопада 2005 року № 2-752, адресу: АДРЕСА_1 .

61. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 25 березня 2008 року у справі №2-165/2008 визнано дійсним договір купівлі-продажу підвального приміщення, що знаходиться по

АДРЕСА_1 від 20 січня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а також визнано право власності на підвальне приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

62. ФОП ОСОБА_5 за замовленням ОСОБА_3 виготовленого станом на 27 листопада 2013 року технічний паспорт на об`єкт житлової нерухомості (будівлю підвалу), розташований на АДРЕСА_1 , який позначений літерою «А» та складається з підвалу та входу у підвал розміром 4,20х2,30.

63. 12 лютого 2018 року на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2008 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будівлю, об`єкт житлової нерухомості, а саме підвал, позначений літерою «А», загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 83,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 114066250.

64. Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , остання придбала у приватну власність будівлю (об`єкт житлової нерухомості), яка позначена на плані технічної документації літерою А - підвал, загальною площею 90,1 кв. м, розташовану по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0136 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі якого 27 лютого 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на будівлю, об`єкт житлової нерухомості, а саме підвал, позначений літерою «А», загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 83,8 кв. м, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115547823.

65. Відповідно до нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу

від 09 лютого 2018 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_8 по 1/2 частки будівлі по АДРЕСА_1 , загальною площею 37,6 кв. м, що розташована на земельній ділянці площею 0,01 га, ставши власником всієї будівлі.

66. 09 лютого 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на будівлю (об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 08, розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 37,6 кв. м, а саме будівлю, позначену літерою «А», ганок - «кр».

67. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкт нерухомою майна з реєстраційним номером 208 являється об`єктом житлової нерухомості, а саме підвал літ. «А» загальною площею 90,1 кв. м, в тому числі житловою 83,8 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

68. Рішенням Бобринецької міської ради від 22 травня 2018 року № 1532 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 та надано у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий № :50:073:0038.

69. В подальшому за технічною документацією щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ОСОБА_1 шляхом поділу земельної ділянки кадастровий № :50:073:0038, площею 0,0136 га, було сформовано земельну ділянку кадастровий № :50:073:0039, площею 0,0005 га, та земельну ділянку кадастровий № :50:073:0040 площею 0,0131 га, що підтверджується також копією листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 27 липня 2020 року № 32-11-0.2-7365/2-20.

70. 01 жовтня 2018 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка кадастровий № :50:073:0040, площею 0,0131 га, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140109586, та земельна ділянка кадастровий № :50:073:0039, площею 0,0005 га, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14009330, які виникли в результаті поділу належної позивачці земельної ділянки кадастровий

№ :50:073:0038, площею 0,0136 га.

71. Згідно зі свідоцтвом від 06 вересня 2005 року № 645 право власності на комплекс будівель по АДРЕСА_2 належало Бобринецькому РСТ.

72. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу

від 12 квітня 2013 року ОСОБА_2 придбав у Бобринецького РСТ 47/100 частки комплексу будівель за адресою:

АДРЕСА_2 , розташованих на земельній ділянці розміром 0,4465 га, який складається з: ресторан - А, А1, а, а1, а2, кр1, кр2, трансформатор - В, кафе - Е, е, е1, підсобна - Ж, паркан - N, N1, загальною площею 4 679 кв. м.

73. За ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12 квітня 2013 року зареєстровано право власності на 47/100 частки комплексу будівель, розташованих по АДРЕСА_2 , до складових частин якого входять: нежитлові приміщення, ресторан - літери А; А1; а; а1; а2; кр1; кр2, трансформатор - літера В, нежитлове приміщення, кафе - літери Е; е; е1, нежитлове приміщення, підсобна - літера Ж, будівля паркан - літери N; N1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2345530.

74. 02 лютого 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Бобринецьким РСТ зареєстровано право власності на 53/100 частки комплексу будівель, розташованих по АДРЕСА_2 , до складових частин якого входять: нежитлові приміщення, ресторан - літери А; А1; а; а1; а2; кр1; кр2, трансформатор - літера В, нежитлове приміщення, кафе - літери Е; е; е1, нежитлове приміщення, підсобна - літера Ж, будівля паркан - літери N; N1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34348216, на яку Бобринецькому РСТ 02 березня 2015 року видано свідоцтво про право власності.

75. З договору оренди землі від 18 грудня 2013 року (зі змінами), укладеного між Бобринецькою міською радою та ОСОБА_2 , вбачається, що останньому передана в оренду до 30 серпня 2062 року земельна ділянка кадастровий

№ :50:073:0100, загальною площею 0,108 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування нежитлового приміщення (кафе), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, зареєстровано право оренди, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 175899003. Вказана земельна ділянка розташована в межах земельної ділянки, переданої Бобринецькому ОПГХ за державним актом на право користування земельною ділянкою від 24 липня 1997 року серії І-КР №000152.

76. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 19 лютого 2020 року у справі № 383/43/19, яке набрало законної сили

31 березня 2020 року, у задоволенні позову Бобринецького ОПГХ про визнання незаконним та скасування рішення Бобринецької міської ради № 1532

від 22 травня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 »; у задоволенні зустрічного позову Бобринецької міської ради Кіровоградської області про встановлення факту припинення права постійного користування Бобринецького комбінату громадського харчування, правонаступником якого являється Бобринецький ОПГХ , земельною ділянкою площею 5680 кв. м; у задоволенні позову третьої особи ОСОБА_1 про припинення права постійного користування згідно з державним актом на право користування землею від 24 липня 1997 року

серії І-КР №000152 по АДРЕСА_2 в частині, що стосується прав на земельну ділянку ОСОБА_1 відмовлено повністю.

77. Повідомленням № 1349/166-18 від 31 серпня 2018 року та рішенням

№ РВ-018 державним кадастровим реєстратором відділу у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлено Бобринецькому ОПГХ та Бобринецькому РСТ про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав встановлення перетину з ділянками кадастровий

№:50:073:0038, №:50:073:0008, №:50:073:0150, №:50:073:0029, №:50:073:0035, №:50:073:0100, №:50:073:0001, №:50:073:0037.

78. Згідно з копією звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкту житлової нерухомості (підвалу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_9 станом на 20 березня 2020 року, за результатами проведеного технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкту житлової нерухомості (підвалу) в цілому по

АДРЕСА_1 , встановлено невідповідність об`єкту вимогам надійної і безпечної подальшої експлуатації, а також невідповідність об`єкту житлової нерухомості (підвалу) санітарним, архітектурно-будівельним нормам. Подальша безпечна та надійна експлуатація об`єкта обстеження можлива тільки після виконання рекомендацій щодо повного усунення виявлених недоліків, а саме: провести ремонтні роботи по заміні двотаврів на нові аналогічні наявним; провести ремонтні роботи по заміні з/б плит перекриття на нові аналогічні наявним; провести демонтаж тротуарної плитки над підвальною частиною будівлі; провести монтажні роботи по встановленню якісної та надійної покрівлі підвальної частини будівлі з організацією водовідведення природних опадів; провести ремонтні роботи по організації якісної вентиляції підвальної частини будівлі шляхом встановлення на виведення на зовні душників для нормальної циркуляції повітря в будівлі.

79. Згідно з висновком експерта ОСОБА_10 № 2407/20 судової

земельно-технічної, будівельно-технічної експертизи, складеним 19 серпня 2020 року на замовлення ОСОБА_1 для подання до суду, межі та площа фактичного користування земельною ділянкою кадастровий

№ :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , не відповідає межам та площі, визначеним технічною документацією із землеустрою та правовстановлюючим документам (відмінність приведено в таблиці № 1), невідповідність зумовлена встановленими огорожею (парканом) та фігурними елементами мощення (плиткою) суміжного землекористувача Бобринецького ОПГХ. Межі земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040 по

АДРЕСА_1 , визначені технічною документацією із землеустрою, порушують встановлені огорожа (паркан) та фігурні елементи мощення (плитка) суміжного землекористувача Бобринецького ОПГХ.

80. Фактичні межі частини земельної ділянки кадастровий

№ :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , яку обмежує в користуванні встановлені огорожа (паркан) та фігурні елементи мощення (плитка), описуються наступним чином: - від точки 10 до точки 11 довжиною 5,85 м; - від точки 11 до точки 13 довжиною 0,50 м; - від точки 13 до точки 5 довжиною

8,68 м; - від точки 5 до точки 15 довжиною 0,60 м; - від точки 15 до точки

16 довжиною 1,90 м; - від точки 16 до точки 17 довжиною 3,50 м; - від точки

17 до точки 7 довжиною 0,38 м; - від точки 7 до точки 8 довжиною 4,20 м; - від точки 8 до точки 9 довжиною 4,30 м; - від точки 9 до точки 10 довжиною 9,00 м.

81. Площа частини земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , яку обмежує в користуванні встановлені огорожа (паркан) та фігурні елементи мощення (плитка) суміжного землекористувача Бобринецького ОПГХ, складає 0,006038 га.

82. Графічно фактичні межі та площа частини земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , яку обмежує в користуванні встановленні огорож (паркан) та фігурні елементи мощення (плитка), відображені в додатку 1.

83. На земельній ділянці кадастровий № :50:073:0040, розташований об`єкт житлової нерухомості - будівлі підвалу по

АДРЕСА_1 , який потребує капітального ремонту - комплексу ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію несучих конструкцій в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, без зміни будівельних габаритів об`єкта.

84. Повздовж фасадній межі (А-А обмеженої поворотними точками 10-11, орієнтованої на вул. Миколаївська) земельної ділянки кадастровий

№ :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , влаштована огорожа (паркан) з металевого профілю закріпленого до металевого каркасу на бутовому фундаменті, яка унеможливлює прохід та проїзд, а в цілому доступ до частини земельної ділянки, площею 0,006038 га на якій розташована частина об`єкта житлової нерухомості - будівля підвалу по

АДРЕСА_1 .

85. Виходячи з особливостей конфігурації меж земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , визначених технічною документацією із землеустрою, іншого можливого проходу та проїзду, а в цілому доступу до частини земельної ділянки, площею 0,006038 га, на якій розташована частина об`єкта житлової нерухомості - будівля підвалу по

АДРЕСА_1 , окрім як з фасадної межі (А-А обмеженої поворотними точками 10-11, орієнтованої на АДРЕСА_1 ), немає в наявності.

86. Графічно, огорожа (паркан), яка унеможливлює доступ до земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040, відображена в додатку 1 лінією синього кольору.

87. Встановлені огорожа (паркану) та фігурних елементів мощення (плитки) на земельній ділянці кадастровий № :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , являється результатом виконання будівельних робіт.

88. Відповідно усунути знаходження на земельній ділянці кадастровий

№ :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , огорожі (паркану) та фігурних елементів мощення (плитки), забезпечивши їх перебування за межами визначеними технічною документацією із землеустрою, можливо шляхом виконання наступних будівельних робіт: - демонтаж огорожі (паркану) з металевого профілю разом з металевим каркасом з точки 11 до точки

14 довжиною 9,60 м (графічно відображено в додатку 1 лінією зеленого кольору); - перенесення демонтованих металевого профілю та металевого каркасу за межі земельної ділянки, а саме: А-А обмеженою поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-1 (суміжна з землями комунальної власності Бобринецької міської об`єднаної територіальної громади), - межа проходить по ламаній лінії довжиною відрізків (м) 6,10+0,75+10,35+5,45+4,20+2,30+4,20+4,30+9,00+5,85+2,10; - демонтаж фігурних елементів мощення (плитки) в наступних межах земельної ділянки (графічно відображено в додатку 1 стилізованим штрихуванням червоного кольору): від точки 10 до точки 11 довжиною 5,85 м; від точки 11 до точки 13 довжиною

0,50 м; від точки 13 до точки 5 довжиною 8,68 м; від точки 5 до точки 15 довжиною 0,60 м; від точки 15 до точки 16 довжиною 1,90 м; від точки 16 до точки 17 довжиною 3,50 м; від точки 17 до точки 7 довжиною 0,38 м; від точки

7 до точки 8 довжиною 4,20 м; від точки 8 до точки 9 довжиною 4,30 м; від точки 9 до точки 10 довжиною 9,00 м.; перенесення демонтованих фігурних елементів мощення (плитки) за межі земельної ділянки, а саме: А-А обмеженою поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-1 (суміжна з землями комунальної власності Бобринецької міської об`єднаної територіальної громади), - межа проходить по ламаній лінії довжиною відрізків (м) 6,10+0,75+10,35+5,45+4,20+2,30+4,20+4,30+9,00+5,85+2,10.

89. Для єдино можливого забезпечення проходу та проїзду, а в цілому доступу до частини земельної ділянки, площею 0,006038 га, на якій розташована частина об`єкта житлової нерухомості - будівля підвалу по

АДРЕСА_1 , з фасадної межі (А-А обмеженої поворотними точками 10-11, орієнтованої на вулицю Миколаївська), необхідне виконання наступних будівельних робіт: - демонтаж огорожі (паркану) з металевого профілю з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м; - демонтаж металевого каркасу з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м; - демонтаж бутового фундаменту з точки «10» до точки «12» довжиною 5,58 м та далі з точки «12» до точки «13» довжиною 0,70 м.

90. Графічно, огорожа (паркан), яка унеможливлює доступ до земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040, відображена в додатку 1 лінією синього кольору.

91. Згідно з висновком експертів комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 20/21/22-27 від 29 листопада 2023 року, проведеної за ухвалою суду, межі земельної ділянки АДРЕСА_4 , яка відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія І-КР №000152 від 24 липня 1997 року надана в постійне користування Бобринецькому ОПГХ, накладаються із межами земельної ділянки кадастровий № :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , площа накладання меж загалом складає 0,007706 га (77,06 кв. м).

92. Накладання складається з двох частин. Площа першої частини накладання меж земельної ділянки

АДРЕСА_4 із межами земельної ділянки з кадастровим номером :50:073:0040 по АДРЕСА_1 , складає 0,007701 га (77,01 кв.м). Площа другої частини накладання меж земельної ділянки АДРЕСА_4 із межами земельної ділянки кадастровий номер :50:073:0040 по

АДРЕСА_1 , складає 0,000005 га (0,05 кв. м).

93. У результаті дослідження, накладання меж земельної ділянки АДРЕСА_4 із земельною ділянкою кадастровий № :50:073:0039 по АДРЕСА_1 не виявлено.

94. Дослідженням встановлено, що в межах земельних ділянок за кадастровими номерами :50:073:0040 та :50:073:0039 знаходиться об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером 208 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: підвал літ. «А», загальною площею 90,1 кв. м та об`єкт нежитлової нерухомості з реєстраційним номером 08 за адресою:

АДРЕСА_1 , а саме будівля літ. «А» загальною площею 37,6 кв. м. Ці об`єкти нерухомого майна належать на праві приватної власності

ОСОБА_1 . Також дослідженням на місцевості (в натурі) встановлено, що на земельних ділянках кадастровий № :50:073:0040 та

№ :50:073:0039 знаходиться частина паркану літ «N, N1», що на праві приватної власності належить Бобринецькому РСТ. Інших об`єктів нерухомості (будівель, споруд та інших об`єктів) в межах земельних ділянок кадастровий № :50:073:0040 та № :50:073:0039 в ході дослідження на місцевості (в натурі) не встановлено.

95. На земельній ділянці № 4, загальною площею 4 679 кв.м, яка надана в користування Бобринецькому комбінату громадського харчування на підставі державного акту на право постійного користування землею серія І-КР № 000152 від 24 липня 1997 року, розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди, тощо), які належать на праві власності Бобринецькому РСТу, а саме: нежитлове приміщення, ресторан літ. «А, А1, а, а1, а2, кр1, кр2», трансформатор літ. «В» та паркан літ. «N, N1»; ОСОБА_2 , а саме: нежиле приміщення - кафе літ. «Е, е, е1»; ОСОБА_1 , а саме: об`єкт житлової нерухомості - підвал літ. «А». Об`єктів нерухомого майна, які належать Бобринецькому ОПГХ не встановлено.

96. Враховуючи планування, площу та конструктивні елементи, з яких складається будівля підвалу літ. «А», вона може бути використана відповідно до вимог ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» в якості підземного поверху в житловому будинку.

97. На час проведення експертизи було встановлено, що об`єкт житлової нерухомості - будівля підвалу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 208 за своїми технічними характеристиками (площа, планування, конструктивні елементи) відповідає зазначеним в документах станом на 27 листопада 2013 року та на 27 лютого 2018 року, являється підземною спорудою, яка в подальшому може бути використана в якості підземного поверху житлового будинку.

98. На час проведення експертизи, об`єкт житлової нерухомості - будівля підвалу по АДРЕСА_1 не в повній мірі відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а саме: згідно з пунктом 5.2.1 ДБН В.1.2-14:2018 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель і споруд» залізобетонне перекриття підземної частини підвалу відповідає категорії А - конструкції та елементи, відмова яких може призвести до непридатності до експлуатації будівлі (споруди) або її частини; об`єкт відноситься до категорії технічного стану «3» - непридатний до нормальної експлуатації згідно з п.5.3.3 ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану» через наявність в ньому конструктивного елементу категорії А; відповідно до СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234.0015:2009 «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків» табл. 5.1 будівля підвалу перебуває в незадовільному стані, що означає можливість експлуатації елементів будівлі лише при умові проведення їх ремонту.

99. Будівля підвалу літ. «А» з реєстраційним номером 208, яка розмішена на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та за своїми технічними характеристиками відповідає підземному поверху житлового будинку, може бути віднесена до житлового фонду та житлового комплексу.

100. Для приведення до нормативних вимог житлового фонду об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 через непридатний до нормальної експлуатації стан, необхідне проведення капітального ремонту через наявність в ньому конструктивного елементу - залізобетонного перекриття, яке не відповідає вимогам ДБН В.2.6-98:2009 «Бетонні за залізобетонні конструкції. Основні положення».

101. Враховуючи вимоги ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» та ДБН В.2.3 - 5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» для приведення до нормативних вимог житлового фонду необхідний прохід та проїзд до об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 через земельну ділянку, що належить Бобринецькому ОПГХ відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія І-КР №000152 від 24 липня

1997 року.

Позиція Верховного Суду

102. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

103. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПКУкраїни підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

104. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

105. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

106. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

107. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

108. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

109. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

110. Спірні правовідносини стосуються захисту прав ОСОБА_1 на користування належною їй будівлею та земельною ділянкою, яке утруднене через невизнання відповідачами правомірності набуття позивачкою права власності на спірну будівлю підвалу та земельну ділянку, на якій вона розташована.

111. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірна будівля підвалу, якій присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , була відчужена Бобринецьким комбінатом громадського харчування на підставі договору купівлі-продажу підвального приміщення від 23 вересня 1998 року, який визнаний дійсним в судовому порядку (рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2005 року у справі № 2-752/2005).

112. Крім того, за згодою Бобринецького комбінату громадського харчування в особі директора ОСОБА_7 (заява від 27 вересня 1999 року про припинення користування земельною ділянкою в зв`язку з продажем підвального приміщення та прибудови ОСОБА_6 ), на підставі рішення одинадцятої сесії Бобринецької міської ради двадцять третього скликання «Про надання земельної ділянки в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди та на суміжне користування ОСОБА_6 » № 220 від 29 лютого

2000 року було надано ОСОБА_6 : земельну ділянку площею 0,0144 га в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років для розміщення складського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 між рестораном « Колос » та приміщенням автошколи «Тир»; земельну ділянку площею 0,0046 га на сумісне користування строком на 25 років для обслуговування складського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 між рестораном « Колос » та приміщенням автошколи «Тир». Між Бобринецькою міською радою Бобринецького району та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 0,0144 га, для сумісного користування - 0,0046 га, строком на 25 років.

113. Згодом ОСОБА_6 відчужив належне йому підвальне приміщення на користь ОСОБА_3 (рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2008 року у справі № 2-165/2008 визнано дійсним договір купівлі-продажу підвального приміщення від 20 січня

2006 року), який продав його позивачці на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року.

114. Рішенням Бобринецької міської ради від 22 травня 2018 року № 1532 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 та надано їй у власність (шляхом безоплатної передачі) земельну ділянку кадастровий

№ :50:073:0038 (згодом поділена на земельну ділянку кадастровий

№ :50:073:0039, площею 0,0005 га, та земельну ділянку кадастровий № :50:073:0040, площею 0,0131 га) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

115. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (частина перша статті 152 Земельного кодексу України).

116. Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

117. Відповідно до статті 328 ЦК України, зараз і надалі у редакції, яка діяла на час набуття позивачкою права власності на спірний об`єкт нерухомості, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

118. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлені судом.

119. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

120. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

121. Згідно з положеннями частини першої, третьої статті 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам, за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

122. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

123. Згідно частиною другою статті 120 ЗК України, зараз і надалі у редакції, яка діяла на час набуття позивачкою права власності на спірний об`єкт нерухомості, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

124. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

125. Зазначені положення цивільного та земельного законодавства свідчать про встановлення принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

126. Аналогічні положення були закріплені у статті 30 ЗК України, в редакції 1992 року, зокрема щодо автоматичного переходу права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права.

127. Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди має фундаментальне значення, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності (пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18)

128. Відповідно до пункту «е» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

129. Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що враховуючи, що перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення (пункт 8.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

130. Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна (постанова Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 924/856/20).

131. Відповідно до частин першої, другої статті 386 ЦПК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

132. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

133. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

134. Встановивши на підставі висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 29 листопада 2023 року

№ 20/21/22-27, що на належну позивачці за первісним позовом земельну ділянку, на якій розташована належна їй на праві приватної власності будівля підвалу, накладається земельна ділянка, надана у постійне користування Бобринецькому ОПГХ, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а для приведення зазначеної будівлі підвалу до нормативних вимог необхідний прохід та проїзд через земельну ділянку відповідача, який чинить у цьому перешкоди, суди попередніх інстанцій дійшли загалом обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

135. Правомірність набуття права власності ОСОБА_1 як на спірну будівлю підвалу, так і на земельну ділянку, на якій він розташований, не спростована відповідачами у межах розгляду справи, що переглядається в касаційному порядку.

136. Колегія суддів враховує, що рішенням Бобринецькогорайонного суду Кіровоградської областівід 19 лютого 2020 року у справі № 383/43/19 було відмовлено у задоволенні позову Бобринецького ОПГХ про визнання незаконним та скасування рішення Бобринецької міської ради від 22 травня 2018 року № 1532«Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 », з підстав не встановлення порушень при прийнятті такого рішення. Зазначено, що право користування частиною земельної ділянки, яка могла бути у користуванні Бобринецького ОПГХ припинилося внаслідок набуття права власності на будівлю ОСОБА_1 та не потребувало прийняття окремого рішення про вилучення земельної ділянки з користування.Неправильного визначення меж земельних ділянок ОСОБА_1 , неправильного складення технічної документації з недотриманням меж суміжних ділянок також встановлено не було.

137. З огляду на встановлений судами попередніх інстанцій факт того, що позивачка позбавлена можливості здійснити ремонт підвалу, реалізувати свої наміри на будівництво індивідуального житлового будинку на власній земельній ділянці, оскільки землекористувачі суміжної земельної ділянки чинять перешкоди, блокуючи прохід та проїзд до земельної ділянки кадастровий номер :50:073:0040 та об`єкту нерухомості - будівлі підвалу по АДРЕСА_1 , яка на ній знаходиться, вважаючи, що зазначена земельна ділянка належить саме їм на підставі державного акту на право постійного користування землею серія І-КР №000152 від 27 липня

1997 року, колегія суддів вважає застосований судами попередніх інстанцій спосіб захисту прав ОСОБА_1 належним та ефективним.

138. Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (постанова від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

139. Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц).

140. Посилання касаційної скарги на відсутність доказів вчинення ними перешкод позивачці, яка не вчиняла дій з проведення будівельних, ремонтних та монтажних робіт у підвалі, оформлення переведення приміщення підвалу у житлове приміщення, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

141. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачка зверталася до Бобринецького ОПГХ з вимогою надати їй доступ до належної їй будівлі та земельної ділянки, на якій вона знаходиться, однак відповідач заперечив щодо цього з посиланням на неправомірність набуття нею права власності на зазначені об`єкти нерухомості.

142. Доводи касаційної скарги про неналежність висновку судової експертизи та необґрунтовану відмову суду у проведенні додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи є безпідставними.

143. Судова земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи була призначена за клопотанням Бобринецького РСТ та з запропонованих ним питань. Більш того, зазначені питання уточнювалися в процесі проведення експертизи, а за результатами її проведення в судовому засіданні було допитано судових експертів.

144. Висновок комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 29 листопада 2023 року № 20/21/22-27 не суперечить наявним у матеріалах справи звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкту житлової нерухомості (підвалу) від 20 березня 2020 року та висновку експерта судової земельно-технічної, будівельно-технічної експертизи ОСОБА_10 від 19 серпня 2020 року № 2407/20, підготовлених за замовленням позивачки.

145. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

146. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

147. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

148. Судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, враховано доводи Бобринецького РСТ щодо необхідності призначення у справі додаткової комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи й обґрунтовано зазначено про відсутність, з огляду на наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, правових підстав для призначення у справі додаткової експертизи.

149. Колегія суддів погоджується з висновками судів, що наведені відповідачем доводи є власними суб`єктивними поглядами щодо змісту експертизи, які не підтверджені встановленими засобами доказування щодо неповноти, необґрунтованості та неправильності висновків експертизи.

150. Суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню та надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, дійшли загалом правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та необґрунтованість зустрічних вимог Бобринецького РСТ.

151. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

152. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

153. Посилання касаційної скарги на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та залучення третьої особи, неврахування підстав для відмови у відкритті провадження у справі, у зв`язку з наявністю судового рішення у справі № 383/43/19, є безпідставними. Зазначені доводи були предметом оцінки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду яких судом правильно встановлено дотримання судом першої інстанції норм частини восьмої статті 43, частини п`ятої статті 49, а також статті 13, 175, 197 ЦПК України при прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 17 січня 2024 року, з огляду на зміну лише предмета позову та наявності доказів направлення такої заяви іншим учасникам справи, а також пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК з огляду на відмінність підстав заявленого ОСОБА_1 позову у справі №383/43/19.

154. При вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, було правильно враховано необхідність дотримання принципів реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також пропорційності їх розподілу.

155. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

156. Співмірність витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на їх виконання, їх обсягом, значенням справи для сторони були предметом дослідження у суді як першої, так і апеляційної інстанцій. Суд апеляційної інстанції надав детальну відповідь на аргументи заявників.

157. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про часткову обґрунтованість заявлених позивачкою витрат.

158. Колегія суддів зауважує, що загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом.

159. Докази понесення стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу були подані до закінчення судових дебатів, заява про розподіл судових витрат з доданими до неї документами на їх підтвердження були направлені іншим учасникам справи, відповідач Бобринецьке РСТ скористалося своїм правом на подання заяви про зменшення розміру таких витрат, що спростовує доводи касаційної скарги про порушення принципу змагальності сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

160. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.

161. Висновки судів попередніх інстанцій, з урахуванням встановлених у цій справі фактичних обставин та характеру спірних правовідносин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

162. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

163. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

164. З урахуванням доводів касаційної скарги Бобринецького ОПГХ та Бобринецького РСТ, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 402, 403, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну Бобринецького об`єднання підприємств громадського харчування та Бобринецького районного споживчого товариства залишити без задоволення.

2. Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області

від 08 травня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович