Справа № 139/862/24
Провадження № 2/139/354/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Ткача Ю.А.,

представника третьої особи Гаврищук Т.О.,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

Сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з лютого 2022 року та станом на сьогоднішній день ОСОБА_3 проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Мати дитини фактично самоусунулася від вихованням та утриманням сина, не здійснює догляду за ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, успіхів у навчанні, не проявляє жодного бажання до спілкування з дитиною.

Представник позивача адвокат Ткач Юрій Анатолійович через систему "Електронний суд" 11 грудня 2024 року звернувся до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав залишено без руху (а.с. 7-8). 16 грудня 2024 року представник позивача подав заяву про усунення недоліків (а.с. 11).

На відповідний запит від 17 грудня 2024 року (а.с. 16) в цей же день отримано інформацію (а.с. 17), що ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: по АДРЕСА_1 , 16 вересня 2024 року знята з реєстрації. За місцем реєстрації не проживала з 12 лютого 2022 року, місце її проживання та перебування не відомо.

В той же час, відповідно до відомостей, які містяться і Єдиному державному демографічному реєстрі (відповідь № 976532 від 19.12.2024 на а.с. 20), останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . Таким чином, встановлено, що на підставі ч. 15 ст. 28 ЦПК України справа підсудна Мурованокуриловецькому районному суду. Ухвалою суду 19 грудня 2024 року (а.с. 21-22) відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження.

Ухвалу про відкриття провадження та судову повістку направлено відповідачу 20 грудня 2024 року, однак поштове відправлення повернулося без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 41-42). Відзиву на позов відповідач не подала.

Ухвалою суду від 16 січня 2025 року (а.с. 37) підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

16 січня 2025 на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик відповідача до суду (а.с. 40).

Відповідач до суду не з`явилася. Учасники справи, які приймають участь в судовому засіданні висловили позицію, що справу можна розглядати за відсутності відповідача.

З урахуванням положень ч. 11 ст. 128 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив: З відповідачем протягом п`яти років спільного проживання вели спільний побут та домашнє господарство, так як власного помешкання для проживання не було, мешкали у його батьків. ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього з ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 . Через деякий час у родині було вирішено, що вони з Лесею будуть періодично виїжджати на роботу за кордон, а батьки позивача будуть доглядати дітей. Останній раз вони виїхали на роботу до Німеччини 12 лютого 2022 року, а вже 03 червня 2022 року ОСОБА_2 покинула його, почала співмешкати з іншим чоловіком, тому він повернувся до України, наразі він служить в ЗСУ. Таким чином фактично з лютого 2022 року син відповідача ОСОБА_3 проживає разом з ним та його сім`єю. ОСОБА_2 ніяким чином не підтримує спілкування з ним чи з дитиною, відомий їм номер її телефону не відповідає (вона заблокувала їх), вона не приймає участі в утриманні дитини. Вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача, яка самоусунулася від виховання і утримання дитини, батьківських прав щодо її сина ОСОБА_3 .

Представник позивача адвокат Ткач Юрій Анатолійович (повноваження на а.с. 14) також підтримав заявлений позов і надав правове обґрунтування позовним вимогам.

Представник органу опіки та піклування Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області Гаврищук Тетяна Олександрівна (повноваження на а.с. 33) в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, суду пояснила: У 2022 році від педагогічних працівників Лучинецького ліцею їй як начальнику служби у справах дітей Вендичанської селищної ради стало відомо, що в сім`ї ОСОБА_5 проживає малолітня ОСОБА_6 , яка залишилася без батьківської опіки. При відвідуванні ліцею та сім`ї ОСОБА_5 було встановлено, що ОСОБА_6 з 2017 року живе в їх сім`ї як донька колишньої співмешканки їх сина ОСОБА_7 , однак з лютого 2022 року мати дитини самоусунулася від виховання та утримання дитини, від спілкування з нею. З тих пір ця родина перебуває на контролі опікунської ради. У 2023 році уже порушувалося питання в суді про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, ОСОБА_2 тоді приїжджала у село і була присутня в одному із засідань суду, однак, тоді було прийнято рішення про залишення позову без розгляду, оскільки була надія, що ОСОБА_2 виправить своє відношення до сина. З дня ухвалення такого рішення суду, служба у справах дітей щомісячно обстежує умови проживання малолітнього ОСОБА_3 і переконується, що для нього створено якнайкращі умови для розвитку, навчання, відпочинку і т.п., але це виключно заслуга ОСОБА_1 та його батьків, а ось мати дитини ніяким чином з лютого 2022 року не приймає участі в житті дитини.

За приписами ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав.

Дитина, щодо якої вирішується питання про позбавлення її батьків батьківських прав, має лише п`ять років, зі слів батька позивача у справі він не знає про порушення у суді цього позову і не зможе висловити свою думку в присутності суду, а тому суд прийняв рішення про недоцільність у виклику до суду на розгляд справи по суті малолітньої дитини.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22 лютого 2019, стверджується, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою старости Вендичанської селищної ради № 183 від 28 серпня 2024 року стверджується, що зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 мають і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Розрахунком зі сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП № 69530235 Могилів-Подільського ВДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ стверджується, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 36699 гривень 50 копійок.

Зібраними позивачем і дослідженими судом доказами встановлено, що мати не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина ОСОБА_3 з лютого 2022 року: проживає окремо від сина, фактичне місце проживання її невідоме, вона не здійснює догляд за сином, не піклуються про здоров`я, фізичний, духовний розвиток сина, ніяким чином не забезпечує його матеріально, не турбується про його майбутнє, не веде жодних комунікацій з дитиною.

Таке, зокрема, стверджується: довідкою Вендичанської селищної ради № 252 від 17 грудня 2024 року (а.с. 17), відповідно до якої ОСОБА_2 не проживає з дитиною з 12.02.2022, місце її проживання та перебування не відомо; актами обстеження умов проживання за період з січня до жовтня 2024 року, в яких зафіксовано, що для дітей створені хороші (задовільні) умови для проживання, розвитку і виховання, крім того ОСОБА_2 серед членів сім?ї, які проживають та мають постійне місце реєстрації в АДРЕСА_1 . не значиться.

Комісія з питань захисту дитини при Вендичанській селищній раді 06 вересня 2024 року прийняла рішення за № 21 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а виконком Вендичанської селищної ради рішенням № 99 від 17 вересня 2024 року затвердив такий висновок Комісії.

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина частково доводиться судовим наказом Мурованокуриловецького районного суду від 21 липня 2022 року у справі № 139/385/22 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із 18 липня 2022 року до повноліття дитини; рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 06 червня 2023 року у справі № 139/71/23, яким відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, але попереджено ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання сина ОСОБА_3 ; рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 15 липня 2024 року у справі № 139/296/24, яким ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ці судові рішення набрали законної сили, про що є відповідні відмітки в ЄДРСР.

Таким чином, вищенаведеними доказами стверджено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо тривалий час ухиляється від виконання обов`язків щодо піклування, виховання та утримання свого сина ОСОБА_3 , не цікавиться його особистим та шкільним життям, в результаті чого він позбавлений її опіки, любові і турботи.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

При вирішенні позову в частині вимоги про позбавлення батьківських прав, суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, що розрив сімейних зв`язків повинен бути пропорційним до ризиків збереження таких зв`язків, що у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 травня 2020 року у справі № 420/1753/18 зазначив, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Як зазначено вище, до матеріалів позову долучено копію рішення Мурованокуриловецького районного суду від 06 червня 2023 року у справі № 139/71/23, в якому, зокрема, вирішено попередити ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання сина. Цим же рішенням на орган опіки та піклування в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області покладено обов`язок контролю стосовно виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Як слідує із доданих до матеріалів справи актів обстеження умов проживання за період з січня до жовтня 2024 року та пояснень учасників справи в суді, ОСОБА_2 ще до ухвалення таких рішень виїхала за межі України, уникає контактів зі Службою у справах дітей, ніяким чином не приймає участі в утриманні та вихованні свого сина ОСОБА_4 .

У цій конкретній справі суд переконаний, що дитина не має батьківської турботи з боку його біологічної матері, що він фактично з лютого 2022 року таку турботу отримував лише від позивача та його родини, що між дитиною та її матір`ю не існує ніяких сімейних зв`язків, а тому від їх офіційного розриву не може настати якихось негативних наслідків для інтересів дитини.

Тому, з врахуванням права дитини на належне батьківське виховання, її інтересів та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ОСОБА_2 має бути позбавлена батьківських прав щодо їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 6 ч. 1 ст. 266 ЦПК України встановлено, що, крім іншого, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1211 гривень 20 копійок судового збору (а.с. 19).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу у розмірі 100%.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 164, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати в сумі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, вул. Соборна, 55, в с-щі Ведичани Могилів-Подільського району Вінницької області, .

Суддя: ____________________