Справа № 148/1333/24
Провадження №2/148/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Білоус Іриною Миколаївною, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, -

встановив:

В червні 2025 адвокат Білоус І.М. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаною вище заявою, мотивуючи її тим, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як подружжя із ОСОБА_3 з 2013 року за адресою: АДРЕСА_1 . З цього часу вони мали спільне господарство, спільний сімейний бюджет, спільні витрати на купівлю майна, яким спільно користувалися. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були пов`язані спільним побутом, піклувалися один про одного, проводили разом дозвілля, мали взаємні права та обов`язки щодо постійного догляду за квартирою, її ремонтом, сплатою комунальних платежів, купівлею продуктів харчування, речей першої необхідності, спільно проводили сімейні свята тощо. ОСОБА_3 за фактичним місцем проживання з ОСОБА_1 зберігав оригінали своїх документів.

З 2013 року, протягом спільного проживання з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 практично не мала доходів, а тому повністю перебувала на його утриманні, так як він був працевлаштований та мав постійні доходи.

В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, розпочатою 24 лютого 2022 року, ОСОБА_3 було мобілізовано. З 06.03.2022 він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 постійно тримала зв`язок з ОСОБА_3 , спілкувалася з ним через мобільний додаток «Viber». Коли він перебував у відпустках, вони разом проводили час, планували майбутнє. Також під час військової служби ОСОБА_3 пересилав ОСОБА_1 посилки. Після мобілізації ОСОБА_3 не припинив матеріальне утримання позивачки, про що свідчить неодноразове перерахуванням ним коштів на її банківський рахунок.

21.02.2024 під час ведення бойових дій, у період дії воєнного стану, при виконанні бойового завдання із захисту України, внаслідок артилерійського обстрілу противником ОСОБА_3 зник в районі н.п. Білогорівка Луганської області. Станом на сьогоднішній день він рахується зниклим безвісти за особливих обставин.

Позивачка доклала багато зусиль для пошуку ОСОБА_3 . Зокрема, вона зверталась у всі можливі інстанції для його розшуку, її визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0000062 від 26.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_3 .

Той факт, що ОСОБА_4 визнав позивачку своєю дружиною підтверджується тим, що в акті службового розслідування за фактом його зникнення безвісти його сімейний стан зазначено як «цивільний шлюб», дружина - ОСОБА_5 , моб.тел. НОМЕР_2 ».

Від фактів, які позивачка просить встановити, залежить її право на одержання виплат (грошового забезпечення) у розумінні пункту 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884.

Оскільки в інший позасудовий спосіб позивачка не в змозі підтвердити свої сімейні відносини з ОСОБА_3 , а також факт перебування на його утриманні, а від них залежить виникнення у неї права на отримання грошового забезпечення, вона змушена була звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка, її представник заяву підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини. ОСОБА_6 суду пояснила, що однією сімєю як чоловік та дружина проживала з ОСОБА_3 з 2013 року без реєстрації шлюбу, мали спільне господарство, побут, бюджет, придбали спільне майно. Проживали вони в належній їй квартирі, хоча чоловік був зареєстрований за іншою адресою. Саме ОСОБА_7 утримував її та їхню сімю, оскільки вона майже ніде не працювала. Якість проміжки часу вона тимчасово працювала то провдавцем-консультантом в ФОП, то в магазині «АТБ», то в лікарні санітаркою. Однак ОСОБА_7 не бажав, щоб вона працювала, тому основним доходом були доходи чоловіка. ОСОБА_7 надсилав їй гроші, вона була повністю на його утриманні.

Про те, що в неї фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3 було добре відомо відповідачці, яка є його рідною сестрою. Ніяких конфліктів з останньою вона не мала. Непорозуміння між ними виникли після того, як ОСОБА_7 зник безвісти, і постало питання про його майно, зокрема гараж, в якому збергіається його автомобіль, а ключі знаходмять в неї. Спочатку для встановлення даних фактів вона звернулася в окремому провадженні, однак у звязку з тим, що відповідачка вступила у справі її заява була залишена без розгляду, так як суд дійшов наявності спору про право. Зазначила, що встанволення фактів необхідне їй для того, щоб вона могла отримати грошові виплати та гарантії як дружина військового, а в разі якщо він загинув, також могла оформити і спадкові права. Крім сестри у її чоловіка інших рідних немає. Батьки його померли, а дітей у нього не має. Їй відомо, що в нього був син, але він офіційно не був записаний його батьком.

ОСОБА_7 проходив військову служюу у ВЧ НОМЕР_1 . На службу він йшов саме від неї, саме вона його проводила, допомагала збирати необхідні речі. Після того, з сусідами вони необноразово збирали якусь допомогу та передавали йому. Коли він приходив у відпустку, то приходив саме до неї. Про те, що ОСОБА_7 зник безвісти саме вона повідомила відповідачку, а сповіщення отримала остання, так як вона є сестрою і її чоловік працював в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неї ж офіційного статусу дружини немає. Вона зверталась у всі можливі інстанції для його розшуку, була визнана потерпілою у кримінальному провадженні за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 . Просили встановити факт, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу як дружина та чоловік з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2013 року по 21.02.2024 - день зникнення останнього безвісти та перебувала на його утриманні з 2013 року по 21.02.2024 - день зникнення останнього безвісти.

Представник відповідачки ОСОБА_2 , адвокат Кугутюк О.В., в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Пояснив, що відповідачкою не заперечується факт того, що з 2013 року по 24 лютого 2022 року ОСОБА_3 проживав з позивачкою однією сімєю. Але з 24.02.2022 він перейшов проживати в батьківський будинок, і саме звідти він був мобілізований. Позивачкою не надано належних доказів, ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету. Вважає, що його довірителька ОСОБА_8 є неналежним відповідачем, оскільки спору між сторонами немає, так як ОСОБА_8 не має права на отримання матеріальних виплат, на які претендує позивачка. Разом з цим, не заперечив того, що при розгляді заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів в окремому провадженні, ОСОБА_9 звернулася в суд з заявою в якій зазначила, ухвалення рішення могло вплинути на її права щодо спадкування як рідної сестри ОСОБА_10 . Також вважає, що не може бути встановлено факт перебування позивачки на утриманні ОСОБА_3 , оскільки вона є особою працездатного віку і вона сама зобовязана працювати та утримувати себе. З огляду на вказане просив в задоволенні позову відмовити.

Представник залученої до участі у справі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні не заперечив проти позову. Зазначив, що відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2016 №884 виплата грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється членам сімї військовослужбовця, зокрема дружині, дітям, батькам, а також особам, які перебувають на його утриманні. Грошове забезпечення ОСОБА_3 з часу його зникнення зараховується на спеціальний рахунок та в разі звернення осіб, які мають право на такі виплати, буде їм виплачено. Наразі ніхто іх членів його сімї за такими виплатими не звертався. Також зазначив, що ОСОБА_3 дійсно проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Саме зі його слів останнього в його анкетних відомостях ОСОБА_1 була вказана як цивільна дружина. Не заперечує того, що особисті речі ОСОБА_3 , в тому числі документи: військовий квиток, паспорт та інші могли бути передані ОСОБА_1 іншими військовослужбовцями, які служили з ОСОБА_3 .

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки, вони живуть в одному під`їзді за адресою: АДРЕСА_2 , більше 10 років. ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_12 в належній їй квартирі. Декілька разів вони разом збиралися за столом на свята. ОСОБА_13 завжди була домогосподаркою, ОСОБА_7 утримував їхню сімю. В лютому-березні 2022 року ОСОБА_7 був мобілізований, ОСОБА_13 його проводжала саме зі своєї квартири. Пізніше всі сусіди збирали якусь допомогу та відправляли для ОСОБА_7 . ОСОБА_13 передавали йому посилки, він теж передавав їй якісь речі. Коли ОСОБА_7 приходив у відпустку, то вони робили у квартирі ремонт. Про те, що ОСОБА_7 зник безвісти вона дізналась від ОСОБА_13 в лютому 2024.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки, вони живуть в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , через стіну. Позивачка з ОСОБА_3 давно проживали разом як сім`я, десь років десять. ОСОБА_13 ніде не працювала ніколи, вона її постійно бачила вдома. ОСОБА_7 пішов на війну з цього будинку. У відпустку він приїжджав до ОСОБА_13 , вони робили ремонт в квартирі на балконі.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідачки, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 27.11.1997 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-20 т. 1).

З копії паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 13.04.1998 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 25, 26 т. 1).

З копії відпускного квитка, виданого командиру 1 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про надання відпустки з 12.08.2022 по 21.08.2022, зокрема встановлено, що останній проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) (а.с. 26 т. 1).

Згідно копії сповіщення про зникнення безвісти від 23.02.2024 №452, адресованного ОСОБА_2 , судом встановлено, що останню сповіщено про те, що її брат, молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану, при виконанні бойового завдання із захисту України, внаслідок артилерійського обстрілу противником зник в районі н.п. Білогорівка Луганської області. Станом на сьогоднішній день рахується зниклими безвісти за особливих обставин (а.с. 27 т. 1).

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 26.02.2024 Тульчинським РВП відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_2 про те, що 10.02.2024 зник зв`язок з рідним братом ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебував на посаді командира 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та 21.02.2024 під час бойового завдання із захисту України внаслідок артилерійського обстрілу противником зник в районі н.п. Білогорівка Луганської області. Користувався абонентськими номерами мобільного зв`язку НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 . Станом на сьогоднішній день рахується зниклими безвісти за особливих обставин, можливо перебуває у полоні військовослужбовців збройних сил РФ (а.с. 28 т. 1).

Потерпілою у вказаному провадженні визнано саме позивачку ОСОБА_1 , що підтверджується, зокрема, врученням їй 04.03.2024 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, про що свідчить її копія (а.с. 29 т. 1).

З копії довідки, виданої головою квартального (вуличного, будинкового) комітету 29.08.2022 ОСОБА_3 , судом встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. Склад сім`ї: жінка ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_3 (а.с. 30 т. 1).

Відповідно до копії довідки, підписаної депутатом Тульчинської міської ради Траченко від 28.02.2024 ОСОБА_15 , ОСОБА_3 проживав без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно однією сім`єю з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2013 року по теперешній 2024 рік. За місцем проживання вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет та витрати на обопільні потреби, взаємні права та обов`язки (а.с. 31 т. 1).

Згідно Акту про встановлення факту проживання в м. Тульчин Вінницької області від 05.03.2024, складеного депутатом Тульчинської міської ради виборчого округу Траченко Н.М. в присутності сусідів-свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 2013 року (а.с. 32 т. 1).

Згідно копії довідки від 28.02.2024 №147, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно однією сім`єю із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2013 року по теперешній 2024 рік. За місцем проживання вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет та витрати на обопільні потреби, взаємні права та обов`язки (а.с. 33 т. 1).

З копії витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.02.2024 №848 Центру надання адміністративних послуг вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34 т. 1).

Згідно копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 27.02.2024 №0228-24-03468 станом на 27.02.2024 за період з 1 кварталу 2013 по 4 квартал 2023 судом встановлено, що ОСОБА_3 отримував такі доходи: з 1 кварталу 2013 по 1 квартал 2015 - заробітну плату в Тульчинському міжрайонному управлінні газового господарства філії ПАТ по газопостачанню та газифікації; в 1, 3, 4 кварталі 2015 року в АТ «Вінницягаз» - заробітна плата; в 4 кварталі 2015, 1, 2 кварталі 2016 - заробітна плата в ФГ «Україна»; в 3, 4 кварталі 2016 року, 1, 2 кварталі 2017 - заробітну плату в Тульчинській філії ТОВ «Терра Фуд»; в 3 кварталі 2018 року - інші доїоди в АТ «Сенс Банк»; в 4 кварталі 2018 року - дохід за цивільно-правовим договором в ФОП ОСОБА_16 ; в 2 кварталі 2020 - держану соціальну матеріальну допомогу у Вінницькому центрі зайнятості; в 3 кварталі 2020 року - заробітну плату в ФГ «Україна»; в 3 кварталі 2020 року - соціальнц матеріальну допомогу у Вінницькому центрі зайнятості; в 4 кварталі 2020 року, січні -лютому 2021 року заробіну плату в ФГ «Україна»; в листопаді - грудні 2021 року, в січні-липні 2022 - заробітну плату в КНП «Тульчинська ЦРЛ Тульчинської міської ради»; з червня 2022 по 2022 року по грудень 2023 - виплати військовослужбовцям у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 35-39 т. 1).

Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 26.02.2024 №0228-24-0334 станом на 26.02.2024 за період з 1 кварталу 2013 по 4 квартал 2023 судом встановлено, що ОСОБА_1 отримувала такі доходи: з першого кварталу 2013 по 2 квартал 2014 - інформація про доходи відсутня; в 3, 4 кварталі 2014 року - заробітну плату в ТОВ «АТБ Маркет»; в 1, 2 кварталі 2015 - заробітну плату в Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта»; в 4 кварталі 2015 року, 1 кварталі 2016 року - заробітну плату в ФГ «Україна»; в 3, 4 кварталі 2016 року - заробітну плату в ТОВ «Торгова компанія «Грегорі Арбер»; з 1 кварталу 2017 по 2 квартал 2022 - інформація про доходи відсутня; в серпні-вересні 2022 року - заробітну плату в КНП «Тульчинська ЦРЛ Тульчинської міської ради»; в жовтні-грудні 2022 року, січні-лютому 2023 - соціальні виплати у Вінницькому центрі зайнятості (а.с. 40-42 т. 1); з 2 кварталу по 4 квартал 2023 - інформація про доходи відсутня.

Згідно копії виписки по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 від 09.05.2025 за період 01.03.2022 по 10.02.2024 судом встановлено, що на її рахунок ОСОБА_3 перераховано такі кошти: 29.07.2023 в сумі 3000 грн., 09.08.2023 в сумі 10000 грн.; 17.08.2023 в сумі 10000 грн.; 25.08.2023 в сумі 10000 грн., 17.09.2023 в сумі 10000 грн.,; 20.09.2023 в сумі 5000 грн.; 01.10.2023 в сумі 5000 грн.; 13.10.2023 в сумі 8000 грн.; 25.10.2023 в сумі 8000 грн.; 06.11.2023 в сумі 8000 грн.; 16.11.2023 в сумі 8000 грн.; 23.11.2023 в сумі 10000 грн.; 25.11.2023 в сумі 8000 грн.; 29.11.2023 в сумі 7000 грн.; 02.12.2023 в сумі 10000 грн.; 06.12.2023 в сумі 7000 грн.; 22.12.2023 в сумі 5000 грн.;

01.01.2024 в сумі 7000 грн.; 04.01.2024 в сумі 7000 грн.; 05.01.2024 в сумі 5000 грн.; 14.01.2024 в сумі 12000 грн.; 15.01.2024 в сумі 7000 грн. (а.с. 44-47 т. 1).

Відповідно до копії видаткової накладної №37981982 від 04.10.2023 судом встановлено, що ОСОБА_3 придбано в ТОВ «Комфі Трейд» холодильник LG GW-B509SLKM вартістю 19582,50 грн., пилосос для сухого прибирання без мішка Bosch BGS05A220 вартістю 2832,50 грн. (а.с. 48 т. 1).

Згідно копії чеку ТМ «Технотоп» від 27.09.2023 ним придбано пральну машину «INDESIT» з комплектуючими на загальну суму 19499,51 грн. (а.с. 54 т. 1).

Відповідно до експрес-накладної ТОВ «Нова пошта» від 02.12.2023 судом встановлено, що ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1 надіслана посилка вагою 15 кг з речами (а.с. 55 т. 1).

Суд звертає увагу, що вказані документи, про придбання побутової техніки та її оплату як докази ведення спільного господарства з ОСОБА_3 надано саме позивачкою ОСОБА_12 .

Крім того, в судовому засідання судом досліджені, надані позивачкою для огляду оригінали особистих документів ОСОБА_3 , які передані їй як його дружині військовою частиною, де він проходив службу, зокрема: - медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом серії 12МДЛ №657422, видана ОСОБА_3 15.10.2009 (а.с. 56 т. 1); посвідчення водія НОМЕР_9 , видане ОСОБА_3 (а.с. 57 т. 1); довідка військово-лікарської комісії від 26.02.2022 №26/699, згідно якої ОСОБА_3 здоровий та придатний до військової служби (а.с. 58 т. 1); свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_10 , згідно якого ОСОБА_3 є власником автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний № НОМЕР_11 (а.с. 59 т. 1); посвідчення серії НОМЕР_12 категорії 4, видане 20.11.1992 ОСОБА_3 як громадянину, який постійно проживав на території посиленого радіоекологічного контролю (а.с. 60 т. 1); талон до посвідчення водія НОМЕР_13 (а.с. 61 т. 1).

З копії Акту службового розслідування, підписаного заступником командира 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_1 , судом встановлено, що в розділі 4 «Відомості про осіб, стосовно яких призначено службове розслідування» вказано особисті дані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: військовослужбовець військової служби під час мобілізації на особливий період командир 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант; адреса проживання - АДРЕСА_3 , сімейний стан - цивільний шлюб, дружина ОСОБА_5 , моб.тел. НОМЕР_2 . У розділі 5 зазначеноо: «молодшого сержанта ОСОБА_3 » до набрання законної сили рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим, отримання даних про перебування в полоні, видачі свідоцтва про смерть, вважати таким, що безвісно відсутній (а.с. 70-74 т. 1).

Згідно роздруківок скріншотів з момбільного телефона позивачки, судом встановлено, що вона переписувалась через додаток «Вайбер» з абонентом «ІНФОРМАЦІЯ_7» 05.02.2024, 10.02.2024 (а.с. 75-77 т. 1). Також нею надано скріншоти відеодзвіднків з абонентом «ІНФОРМАЦІЯ_7», з яких вбачається, що цим абонентом є ОСОБА_3 (а.с. 93-100 т. 1).

З роздруківок скріншотів переписки позивачки в додатку «Вайбер» з абонентом « ОСОБА_17 » 20.02.2024, 22.02.2024, 23.02.2024, 27.02.2024, 04.03.2024, 06.02.2024, 13.02.2024, 14.02.2024 вбачається, що позивачка переписувалася з відповідачкою з приводу зникнення ОСОБА_7 (а.с. 78-92 т. 1).

Також позивачко надано фотографії, на яких зображено ОСОБА_3 у військовій формі, та фотографії, на яких позивачка зображена разом з ОСОБА_3 в родинному колі (а.с.102-108 т.1).

Також судом встановлено, що згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.05.2024 заяву адвоката Білоус І.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, залишено без розгляду у звязку з наявністю спору про право.

Вирішуючи питання про те, чи обгрунтованими є позовні вимоги ОСОБА_1 , чи підлягають вони задоволенню, суд виходить із такого.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

За змістом п.2, п.5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб і якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019, у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Метою встановлення фактів, з вимогою про встановлення яких позивачка звернулася в суд, є необхідність реалізації нею права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Постановою КМУ № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абзацу першого ч.6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення сімям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою КМУ № 884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

За змістом абзацу третього ч.6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловікові), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Отже, вимоги позивачки пов`язані з доведенням наявності у неї певного соціально-правового статусу.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Хартії прав сімї сімя - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне жєиття може існувати там, де між особами не існцє жодних юридичних звязків. У справі №Есхольц протии Німеччини» суд визнав, що поняття сімї (за ст. 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto звязки, коли сторонни проживають разом поза шлюбом.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23.04.2020 по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» - членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99).

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №524/10054/16 (61-21748св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування на утриманні, суд виходить, зокрема із розяснень п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз наданих позивачкою та досліджених судом доказів дає можливість дійти висновку про їх належність та допустимість, а також що вони в повній мірі доводять факти того, що між позивачкою та ОСОБА_3 мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю. Зокрема, вони тривалий час, починаючи з 2013 року по день зникнення ОСОБА_3 проживали однією сімєю як чоловік та дружина та що позивачка перебувала на його утриманні. Про це свідчить те, що ОСОБА_3 постійно проживав у квартирі позивачки, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили разом дозвілля. Ці факти підтверджено показами свідків, письмовими документами. На користь цього свідчить і та обставина, що при проходженні служби в ЗСУ саме позивачку ОСОБА_3 зазначив як свою цивільну дружину, оригінали його особистих документів зберігаються саме в неї, а не в інших осіб, її визнано потерпілою в кримінальному провадженні за фактом безвісного зникнення ОСОБА_3 .

Шляхом порівння доходів позивачки та ОСОБА_3 , починаючи з 2013 року до чертвертого кварталу 2023 судом встановлено, що тривалий час позивачка не працювала, а доходами її сімї з ОСОБА_3 були саме доходи останнього, який мав постійне місце роботи, а доходи, які отримувала позивачка, є меншщими та періодичними. Вказане, на переконання суду, свідчить про те, що ОСОБА_3 систематично надавав матеріальне утримання ОСОБА_18 . Крім того, з виписки по банківських рахунках ОСОБА_1 судом встановлено, що систематично в період з 29.07.2023 до 06.02.2024 ОСОБА_3 перераховував їй значні суми коштів (а.с. 43-47). З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт того, що позивачка ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_3 до дня його зникнення безвісті.

Вказаних вище обставин відповідакою, її представником належними та допустимим доказами не спростовано.

За таких обставин суд вважає можливим встановити факти спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сімєю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та перебування на його утриманні з 2013 року до дня його зникнення безвісти, адже в інший спосіб підтвердити дані факти вона не в змозі.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що встановлення даних фактів автоматично дозволить ОСОБА_1 набути певний соціально-правовий статус, та породить в неї право не тільки на отримання грошового забезпечення, а й на оформлення спадкових прав, в разі визнання ОСОБА_3 померлим.

А тому, на переконання суду, рішення про встановлення цих фактів безпосередньо впливає не тільки на права позивачки, а й на права відповідачки ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою ОСОБА_3 та матиме право на спадкування в разі визнання брата померлим.

Виходячи із цього, доводи представника відповідачки про відсутність спору між сторонами безпідставні. Крім того, стороною відповідачки заперечувався факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_3 з лютого 2022 та факт перебування позивачки на утриманні останнього, ведення ними спільного господарства та спільного бюджету. Ці факти заперечувались відповідачкою і при розгляді справи про встановлення даних фактів в окремому провадженні, про що вона зазначила, подавши відповідну заяву у справі №148/909/24 (ухвала суду від 13.05.2024 у справі № 148/909/24).

З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 повністю знайшли своє підтвердження в ході судового розгляґду, суд доходить висновку про обгрунтованість позову та його задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_14 , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу як дружина та чоловік з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2013 року по 21.02.2024 - день зникнення останнього безвісти.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2013 року по 21.02.2024 - день зникнення останнього безвісти.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.01.2025.

Суддя Л.А. Штифурко