КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/103/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору удаваним та визнання укладеним договору доручення, -

установив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Просив суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 15000 доларів США та 3% річних у розмірі 295 доларів США 89 центів, а всього 15295 доларів США 89 центів.

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору удаваним та визнання укладеним договору доручення.

Просив суд, визнати договір позики від 06 вересня 2021 року та угоду до Договору позики від 06 вересня 2021 року укладеним між ОСОБА_1 та ним удаваним правочином, вчиненим з метою приховання договору доручення.

Визнати, що між ОСОБА_1 та ним фактично укладено договір доручення від 06 вересня 2021 року, щодо передання грошових коштів у розмірі 15000 дол США в інвестування проекту «Holland Park».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено повністю.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору удаваним та визнання укладеним договору доручення відмовлено повністю.

Крім того, до суду першої інстанції від представника ОСОБА_2 - адвоката Кєєр О.С. надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої вона просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 - Кєєр О.С. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням та ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, просив суд, скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та ухвалити у відповідній частині нове рішення - про задоволення первісного позову.

Не погоджуючись із рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив суд, скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання договору удаваним та визнання укладеним договору доручення та ухвалити у відповідній частині нове рішення - про задоволення зустрічних позовним вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року залишено без змін.

02 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - Лобач І.А. направив до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив cтягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції складається, у тому числі, з витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно 60000 грн.).

Також вказує, що він повідомив суд про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Неможливість подання доказів, які підтверджують розмір судових витрат здійснених ним на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у даній справі пов`язана з тим, що частина таких доказів (зокрема Акт виконаних робіт) були складені після розгляду даної справи судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, стягненню підлягають витрати, що були понесені ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

20 грудня 2024 року представник ОСОБА_2 - Кєєр О.С. подала до апеляційного суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила cтягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 110000 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначила, що в ході розгляду даної справи АО «Ревелін інформейшн груп» надано правничу допомогу клієнту ОСОБА_2 на загальну суму 110000 грн. на підставі договору №567-01/02/2023 про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року, додаткової угоди №б/н від 27 травня 2024 року до договору №567-01/02/2023 про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року, акту прийому-передачі №б/н від 20 червня 2024 року до договору №567-01/02/2023 про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року, додатку до акту №б/н від 20 червня 2024 року, додаткової угоди №б/н від 20 червня 2024 року, акту прийому-передачі від 15 липня 2024 року, додатку до акту б/н від 15 липня 2024 року.

З урахуванням викладеного, стягненню підлягають витрати, що були понесені ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом даної справи.

На заяву представника ОСОБА_1 - Лобача І.А. про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 подав заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які апелянт очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції складається із суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно 60000 грн.).

Звертає увагу, що жодного попереднього розрахунку з деталізацією обсягу наданих послуг та тих послуг, що плануються надати, їх вартістю, обсягом витраченого часу, представником ОСОБА_1 ані до суду, ані стороні по даній справі не надається, що позбавляло таку права на обізнаність про обсяг заявленої до відшкодування правничої допомоги.

Тобто, на його думку, така сума витрат ОСОБА_1 є штучною, не реальною, не співмірною відносно даної справи та навіть не відповідає п. 5.3 Розділу 5 Договору №AL-11/10/2023-5 від 11 жовтня 2023 року про надання правничої допомоги, укладеного між АО «Мистецтво права» та ОСОБА_1 .

Просив суд, відмовити у задоволенні заяви представника Ляха С.Ю. - адвоката АО «Мистецтво права» Лобача І.А. про розподіл судових витрат у справі №755/13078/23 у повному обсязі.

На заяву представника ОСОБА_2 - Кєєр О.С. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 подав заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що вона є безпідставною та необґрунтованою.

Вказує, що зі змісту та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 відомо, що він просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення місцевого суду з тих підстав, що в дійсності воля сторін даного спору була спрямована на виникнення інших правових відносин - відносин доручення, а не позики.

Проте, Київський апеляційний суду зазначені доводи апелянта - ОСОБА_2 відхилив.

Викладене свідчить, що надана ОСОБА_2 професійна правнича допомога жодним чином не вплинула на результат вирішення даної цивільної справи, а тому й підстави для розподілу витрат на її понесення шляхом стягнення їх з нього відсутні.

Просив суд, відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - Кєєр О.С. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та вимоги заяв про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказані заяви слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1-2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1 та 2 ст. 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21, провадження №61-4799св23

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що переглядається: представник ОСОБА_1 - Лобач І.А. в апеляційній скарзі на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Лях С.Ю. поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції складається, у тому числі, з витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно 60000 грн.).

Відповідні докази будуть надані протягом 5 діб з дня ухвалення рішення в справі.

02 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Лобача І.А. про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 60000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Лобач І.А. подані копії наступних документів: Договір №AL-11/10/2023-5 від 11 жовтня 2023 року про надання правничої допомоги, доручення №2 від 10 травня 2024 року до договору №AL-11/10/2023-5 від 11 жовтня 2023 року про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 28 листопада 2024 року;

обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Лобача І.А. не містить.

Посилання у заяві на неможливість подання вказаних доказів, через те, що частина з них були складені після розгляду даної справи, колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_1 міг передбачити їх раніше, до спливу строку, протягом якого він їх подав.

Крім того, доручення №2 до договору №AL-11/10/2023-5 від 11 жовтня 2023 року про надання правничої допомоги датоване 10 травня 2024 року, проте не було надане суду апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів у справі.

Разом з тим, у справі, що переглядається: представник ОСОБА_2 - адвокат Кєєр О.С. в апеляційній скарзі на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_2 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції складають 50000 грн.

Відповідні докази будуть надані протягом 5 діб з дня ухвалення рішення в справі.

20 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - Кєєр О.С. про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 110000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_2 - адвокатом Кєєр О.С. подані копії наступних документів: договір №567-01/02/2023 про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року, додаткова угода №б/н від 27 травня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг №б/н від 20 червня 2024 року, додатку до акту №б/н від 20 червня 2024 року, додаткової угоди №б/н від 20 червня 2024 року, акту прийому-передачі від 15 липня 2024 року, додатку до акту б/н від 15 липня 2024 року;

обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, заява представника ОСОБА_2 - адвоката Кєєр О.С. не містить.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні заяв представника ОСОБА_1 - адвоката Лобача І.А. та представника ОСОБА_2 - адвоката Кєєр О.С. про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правову допомогу, оскільки зміст заяв не містить обґрунтування поважних причин неподання ними доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись статтями 246, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба