Провадження № 2/161/246/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2024 року позивач ОСОБА_3 , через свого представника, звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний син ОСОБА_5 .На даний час останній досягнув повноліття, та з 01.09.2023 року навчається в середній технічні школі Дарлово Республіки Польща на державній формі навчання. Період навчання завершується 31.08.2026 року. У зв`язку з цим, ОСОБА_6 позбавлений можливості працевлаштуватися, стипендії він не отримує. Одноосібно вона не має можливості забезпечити сина усім необхідним. Натомість, ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, однак, як їй відомо, займається ремонтом автотранспортних засобів. Крім того, відповідач є повністю здоровим, працездатним, а тому має можливість отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільного сина.Враховуючи наведене, просить суд присудити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 3000 грн. щомісяця, та до закінчення ним навчання або до досягнення 23-річного віку.

05.12.2024 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на позовну заяву (по своїй суті відзив на позовну заяву). В обґрунтування своїх доводів останній зазначає, що його спільний з позивачкою син навчається на державній формі навчання, а позовна заява не містить конкретизації необхідних потреб ОСОБА_7 , на забезпечення яких остання стягнути аліменти. ОСОБА_3 близько 3-х років проживає у Республіці Польща, що свідчить про її працевлаштування за кордоном, а також отримання нею, як особи у статусі біженця, соціальної допомоги. У свою чергу, ОСОБА_6 , як йому відомо, також має підробітки. Вказує, що на його утриманні перебуває малолітня дитина від нинішнього шлюбу, а також непрацездатний батько, який є особою з інвалідністю ІІ групи. Вважає, що позивачка не довела наявність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 26-28).

12.12.2024 року представником позивача було подано до суду відповідь на відзив. Свої доводи остання мотивує тим, що ОСОБА_6 жодних видів заробітку немає. Витрати на його утримання включають у себе оплату проїзду із н.п. Боболін, де він проживає, до н.п. Дарлово, де він навчається, вартість якого становить 15 злотих. Також, один раз на рік повнолітній син сторін проходить навчання у м. Щецин, яке є обов`язковим та коштує 800 злотих, а вартість проїзду у вказаний населений пункт, яке сплачується щотижня, вартує 89 злотих в один бік. Жодної матеріальної підтримки від Республіки Польща позивачка не отримує. Довірителька щомісяця сплачує 1200 злотих за оренду житла, що додатково свідчить про вагоме фінансове навантаження на неї та неможливість одноосібного утримання дитини. При цьому, факт перебування батька відповідача на утриманні останнього жодними доказами не підтверджений (а.с. 39).

07.01.2025 року від відповідача надійшло до суду пояснення (по своїй суті заперечення) на відповідь на відзив у якому зазначено наступне. Вказує, що жодні докази, які б підтверджували витрати на проїзд та навчання ОСОБА_7 , а також оренди ОСОБА_3 житла, стороною позивача не надані. Крім того, задовільний стан його здоров`я, на що міститься посилання у позовній заяві, також будь-якими доказами не підтверджується (а.с. 37-38).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2025 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача було залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42).

В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у її позовній заяві та відповіді на відзив, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, суду пояснив суду, що він погоджується сплачувати на утримання повнолітнього сина аліменти в сумі 1500 грн. на місяць. Пояснення надав аналогічні викладеним у його відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачав судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 53).

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_3 з 15.09.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2014 року в цивільній справі № 161/10712/14-ц було розірвано (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Повнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою Департаменту «ЦНАП у м. Луцьку» № 19809 від 10.10.2023 року (а.с. 5).

У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивачки та їх спільного сина, із 20.02.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 (а.с. 31).

Вищевказані обставини сторонами у справі не оспорюються.

Як вбачається із довідки № 25/F/2024/25, ОСОБА_9 навчається у середній технічній школі в н.п. Дарлово Республіки Польща, з 01.09.2023 року. Строк навчання третьої особи в даному навчальному закладі до 31.08.2026 року (а.с. 12-13).

Стороною позивача не заперечується та обставина, що навчання у вищевказаній школі є безкоштовним, доказів іншого суду не надано.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено судом, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент розгляду даної справи є учнем середньої технічної школи в н.п. Дарлово Республіки Польща денної форми навчання за державним замовленням. Тобто, навчання сина сторін є безоплатним.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо необхідності оплати навчання ОСОБА_7 у м. Щецин, оскільки такі жодними доказами не підтверджені.

Повнолітній ОСОБА_4 є здоровим, на обліку в лікарів не перебуває та особистих доходів не має.

Як вбачається із довідки № 56/F/2024/25, ОСОБА_9 навчається у середній технічній школі в н.п. Дарлово Республіки Польща, проживає у н.п. Боболін, та жодних грошових виплат від школи не отримує (а.с. 44).

Згідно довідки «Дому рибака» с. Боболін від 13.12.2024 року, ОСОБА_10 орендує житло у даному населеному пункті, за яке сплачує 1200 злотих на місяць (а.с. 46).

Суд вважає доведеним, що у зв`язку із навчання у вищому навчальному закладі, позивачка змушена нести витрати, пов`язані з проїздом сина (у сусідній населений пункт від місця їх проживання), харчуванням, придбанням речей першої необхідності тощо, однак розмір таких витрат стороною позивача належними та допустимими доказаними обґрунтований не був.

Відповідач ОСОБА_2 є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, офіційно не працює, з слів відповідача розмір його середньомісячного заробітку становить 4000-5000 грн. на місяць та мє на утриманні непрацездатного батька.

Проте такі доводи відповідача суд оцінює критично з огляду на таке.

Так, із листа Департаменту соціальної політики Луцької міської ради № 11.2-9/8968/2023 від 27.09.2023 року, наданого самим же відповідачем, вбачається, що останньому було відмовлено у призначенні компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі у зв`язку з перевищенням його сукупного доходу встановленим нормам (а.с. 55).

Натомість, ані вищевказаний лист, ані долучена до матеріалів справи медична документація (а.с. 33), ані факт проживання батька відповідача разом з ним, в жодній мірі не підтверджує тієї обставини (а.с. 34), що на утриманні ОСОБА_2 перебуває його батько ОСОБА_11 , який є особою з інвалідністю ІІ групи.

Відповідачем не було надано доказів того, що дохід ОСОБА_11 є недостатнім для забезпечення своїх власних потреб, та у будь-якому випадку, факт утримання ОСОБА_2 свого батька не звільняє від обов`язку по виконанню своїх батьківських обов`язків по утриманню сина.

Жодних доказів того, що стан здоров`я відповідача є незадовільним та таким, щообмежує його працездатність, останній в ході розгляду справи не надав.

Посилання відповідача на нормативно-правову базу, яка стосується правовідносин, які виникли з приводу зміни розміру аліментів є безпідставним, оскільки предмет даного спору є стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а тому даний спір регламентований положенням ст. ст. 198-201 СК України, а не положенням ст. 192 цього ж Кодексу.

Разом з тим, при вирішенні даного спору, суд приймає до уваги суд приймає до уваги наявність у ОСОБА_2 на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої у шлюбі із ОСОБА_13 (а.с. 32).

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі у розмірі 2300 грн. щомісяця, та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Суд вважає, що стороною позивача не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у заявленому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_3 звернулася до суду 01.11.2024 року (а.с. 1), а тому саме з цієї дати аліменти, присуджені на підставі положень ст. ст. 198-201 СК України, підлягають стягненню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст. 198-201 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКП: НОМЕР_3 ), аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 2300 (дві тисячі триста) грн. щомісяця, починаючи з 01.11.2024 року та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 03 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська