Провадження № 2/641/339/2025 Справа № 641/1417/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Зарицької К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 641/1417/24

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_4

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , Військова частина НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних сил України

про встановлення факту проживання однією сім`єю батька та сина, перебування особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ВЧ НОМЕР_1 Сил територіальної оборони ЗСУ, в якому, з урахуванням уточнень, просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 26.06.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є сином ОСОБА_6 та з 26.06.1997 року по серпень 2014 року проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та з серпня 2014 року по 02.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач разом з батьком ОСОБА_6 вели спільний побут та господарство, формували спільний сімейний бюджет, розподіляли домашні обов`язки між собою та піклувалися один про одного. Позивач не мав засобів для самостійного проживання, та фактично перебував на утриманні у свого батька, залежав від нього матеріально та фінансово. Така грошова допомога з боку ОСОБА_6 для ОСОБА_1 була постійним і основним джерелом засобів для існування. ОСОБА_6 був кадровим військовим і з початку активних бойових дій на території Донецької та Луганської областей з 23.04.2014 року по 06.03.2015 року та з 20.07.2015 року по 25.01.2017 року приймав в них участь. Оскільки існувала загроза потрапляння в полон, шпигунства з боку рф та погрози сім`ям військовослужбовців, впливу через рідних на військових, позивач та ОСОБА_6 за обопільною згодою вирішили офіційно не реєструватися за однією адресою. З початком повномасштабної військової агресії рф, ОСОБА_6 пішов на фронт служити на посаді начальника відділення логістики штабу військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 загинув під час захисту м. Харків. 21.04.2023 року позивач отримав витяг з протоколу засідання Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в якому зазначається, що йому необхідно надати додаткові документи, а саме судове рішення про встановлення факту спільного проживання, ведення господарства та наявність взаємних прав та обов`язків з загиблим ОСОБА_6 . Оскільки позивач разом з батьком не були разом зареєстровані, то встановлення факту потрібно позивачу для можливості реалізувати свої права на отримання державної допомоги та пільг як член сім`ї та родич загиблого військовослужбовця.

24.04.2024 року на адресу суду від третьої особи ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також вказує на те, що у серпні 2014 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 переїхали жити до її квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Даний переїзд пов`язаний з тим, що у ОСОБА_6 з нею почались близькі стосунки. ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 спільно займались косметичним ремонтом квартири, придбанням та встановленням нових меблів та побутової техніки, робили сімейні покупки побутових товарів та речей. Також ОСОБА_5 підтверджує той факт, що з серпня 2014 року до кінця 2021 року позивач та ОСОБА_6 проживали разом.

23.01.2025 року на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява про визнання позову, в якій вона визнає позов в повному обсязі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.03.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Лиска П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Додатково зазначили по те, що позивач проживав разом з батьком з 26.06.1997 року по серпень 2014 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та з серпня 2014 року по дату смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач в судове засідання не з`явилась, в поданій заяві про визнання позову просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник відповідача адвокат Зарицька К.Г. у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 подано заяву про визнання позову, наслідки подання такої заяви її довірителю розяснені та зрозумілі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат Зарицька К.Г. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник Військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних сил України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.09.1988 року встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.01.1990 року встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 07.12.2012 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.

З копії витягу з ЄДДР від 12.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорта ОСОБА_6 встановлено, що місце його проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 видано диплом НОМЕР_5 з кваліфікацією: інженер по експлуатації бронетанкової та автомобільної техніки.

З копії посвідчення серії НОМЕР_6 від 04.08.2015 року встановлено, що ОСОБА_6 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

З копії військового квитка серії НОМЕР_7 встановлено, що ОСОБА_6 проходив військову службу та приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 23.04.2014 по 06.03.2015; з 20.07.2015 по 25.01.2017.

З копії сповіщення сім`ї № 026/01 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу ОСОБА_1 направлено сповіщення, яким ОСОБА_1 повідомлено про те, що його батько, майор ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , начальник відділення логістики в/ч НОМЕР_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих поранень під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини від збройної агресії рф.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 20.04.2022 року встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії довідки директора КП "Ритуал" Лях І. встановлено, що ОСОБА_6 похований на міському кладовищі № 18.

З копії витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 21.04.2023 року встановлено, що документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання в зв`язку з неможливістю встановити право заявника на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168.

З копії договору купівлі-продажу від 03.09.2012 року, копії витягу з державного реєстру правочинів від 03.09.2012 року встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , пояснив, що він знайомий з ОСОБА_1 з 2010 року. Повідомив про те, що зі слів ОСОБА_1 , знає про те, що останній з 2010 року проживав разом зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Батько позивача підвозив їх з позивачем до будинку АДРЕСА_5 . З 2013-2014 років позивач разом з батьком та його цивільною дружиною стали проживати за адресою: АДРЕСА_6 . Також зазначає, що кошти на утримання ОСОБА_1 надавав його померлий батько, який серед іншого також залучав його до роботи.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що він з 2012 року знає ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_6 . Пояснив, що позивач проживав разом з матір`ю по АДРЕСА_5 . Починаючи з 2014 року ОСОБА_1 проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_7 , де також проживала цивільна дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 . Пояснив, що зустрічав позивача біля під`їзду, однак в самій квартирі по АДРЕСА_7 не був. Зазначає, що ОСОБА_1 утримував батько, оплачував вартість контракту за навчання, надавав йому кошти на проживання. Свідок не знає, чи працював позивач офіційно, але ОСОБА_10 часто допомагав батьку і таким чином у нього були кошти.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_1 є її племінником, вона є сестрою його матері. Вказує на те, що при розлученні батьків ОСОБА_1 , останній тяжко переживав розлуку з батьком, тому переїхав до нього та почав проживати разом з батьком з 2014 року на вул. Греківська у м. Харкові. Олексій завжди був з батьком. У 2014 році батька позивача, як офіцера запасу, призвали на службу до антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, в зв`язку з чим, батько позивача проживав деякий час там. ОСОБА_1 їздив з батьком.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.07.2024 року по справі № 539/2783/23 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю батька та сина, заінтересована особа: ОСОБА_5 , в звязку з наявністю спору про право.

Таким чином, в межах цієї справи вирішується питання про встановлення факту сумісного проживання батька та сина, а також перебування сина на утриманні батька.

ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні;

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

При цьому відсутність реєстрації осіб (батька і сина) за однією адресою не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що вони не проживали разом, якщо обставини їх сумісного підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого може бути встановлено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , письмових пояснень третьої особи, суд зазначає, що наданими доказами позивачем доведено його проживання разом з батьком з серпня 2014 року у квартирі АДРЕСА_4 , до смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з серпня 2014 року по 02.03.2022 року та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_6 .

Щодо вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 26.06.1997 року по серпень 2014 року, то вказаний факт не підтверджується належними та допустимими доказами, а також спростовується показаннями свідків, зокрема ОСОБА_11 , яка свідчила про те, що ОСОБА_1 проживав разом зі своєю маті`рю до 2014 року, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з серпня 2014 року по 02.03.2022 року та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_6 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_10 ) з серпня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на утриманні ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_10 ).

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_12 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Військова частина НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних сил України (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код НОМЕР_13 ).

Повний текст рішення складено 31.01.2025 року.

Суддя С. О. Ященко