№ провадження 2-о/208/42/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Кіблицької М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У своїй заяві заявник, ОСОБА_1 ,просить суд:

- встановити факт належності їй - ОСОБА_1 - трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 02.07.1990 році на ім`я - « ОСОБА_1 » на російській мові (викреслено) та змінено на « ОСОБА_1 » (записано в трудовій книжці на російській мові).

- встановити факт належності їй - ОСОБА_1 - атестату НОМЕР_10 професійно-технічного училища №49 м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., виданого 28.06.1990 року на ім`я ОСОБА_1 .

В заяві заявник посилалась на те, що вона, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стриганці Стрийського району Львівської області.

В 1990 році, вона закінчила Професійно-технічне училище №49 м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за професією - швачка та отримала Атестат НОМЕР_10 виданий 28.06.1990 року.

02.07.1990 року вона була прийнята на роботу швачкою до Дніпродзержинської швейної фабрики, де на неї була заведена трудова книжка серії НОМЕР_1 . Трудова книжка виписана на її ім`я (на російській мові) - « ОСОБА_1 ».

12 червня 1993 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ».

Після укладення шлюбу в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 робітниками відділу кадрів було викреслено прізвище « ОСОБА_1 » (російською) та записано прізвище « ОСОБА_1 » (російською). На сторінці 1 зліва в трудовій книжці робітниками кадрів був зроблений запис «фамилия изменена на основании свидетельства о браке НОМЕР_11 от 12.06.1993г.» (російською мовою).

В 1999 році вона змінила паспорт радянського зразку та 14 квітня 1999 року отримала паспорт громадянина України НОМЕР_2 , в якому робітниками паспортного столу було зроблено помилку в написанні її прізвища, замість вірного « ОСОБА_1 » її прізвище було записане як « ОСОБА_1 ».

У подальшому в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 на сторінці 41 - 06 листопада 2018 року зроблено наступний запис (вже українською мовою) на підставі її паспорту: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.09.2024 року вона звернулася з заявою до Територіальних органів Пенсійного фонду України з метою призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19 вересня 2024 року вона отримала від Головного управління ПФУ в Житомирській області відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. У відмові зазначено, що до її страхового стажу не зараховані всі періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 02.07.1990 року, оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці виправлене прізвище з ОСОБА_1 (рос.мовою) на ОСОБА_1 (рос.мовою) на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 12.06.1993 року, в якому зазначено прізвище ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 . Не зараховано період навчання з 01.09.1989 по 28.06.1990 відповідно до атестату НОМЕР_10, оскільки зазначено прізвище ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 .

Встановлення факту належності їй документів необхідно для її звернення до Пенсійного фонду та призначення пенсії.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутністю представника. Також, в клопотанні зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не заперечує проти заяви ОСОБА_1 , якщо заявник надасть до суду докази по суті заявлених вимог.

09 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис №9, батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.18).

Згідно рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області по справі №178/371/18 від 30 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-23).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 12 червня 1993 року, запис №28. Після укладення шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище: « ОСОБА_1 » (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 01 грудня 1998 року розірвано, запис 638. Прізвище після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_1 » (а.с.19).

Однак, відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого 14 квітня 1999 року Нікопольським МВУ МВС України в Дніпропетровській області, на першій сторінці прізвище українською мовою записане як « ОСОБА_1 », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « ОСОБА_1 » (а.с.6-7). Також в матеріалах справи міститься картка фізичної особи-платника податків ДПІ у м.Дніпродзержинську, в якій її прізвище українською мовою записане як « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_1 одружились 12 квітня 2003 року, запис №162. Після одруження ОСОБА_1 залишила прізвище: « ОСОБА_1 » (а.с.20).

В матеріалах справи міститься рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії №32 від 19 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. За доданими документами до страхового стажу не зараховано всі періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 02.07.1990 року, оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці виправлене прізвище з ОСОБА_1 (рос.мовою) на ОСОБА_1 (рос.мовою) на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 12.06.1993 року, в якому зазначено прізвище ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 . Не зараховано період навчання з 01.09.1989 по 28.06.1990 відповідно до атестату НОМЕР_10, оскільки зазначено прізвище ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 , ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_1 » (на російській мові), потім прізвище було змінено на основі свідоцтва про укладенню шлюбу серії НОМЕР_5 від 12.06.1993р. на « ОСОБА_1 » (на російській мові). На сторінці 41 даної трудової книжки ім`я заявника на українській мові зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.13-17).

Відповідно до копії Атестату НОМЕР_10 ім`я заявника вказано як « ОСОБА_1 » (на українській мові) та « ОСОБА_1 » (на російській мові). Згідно давного атестату вбачається, що ОСОБА_1 01 вересня 1989 року вступила до професійно-технічного училища №49 м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області та 28 червня 1990 року закінчила повний курс Дніпродзержинського професійно-технічного училища №49 за професією швачка. Даний атестат виданий 28 червня 1990 року (а.с.10).

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до вимог статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України у п.1 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт того, що заявнику ОСОБА_1 належать трудова книжка серії НОМЕР_1 від 02.07.1990 року та атестат № НОМЕР_8 , та різниця у написанні її прізвища у вищевказаних документах позбавляє її можливості підтвердити свою трудову діяльність, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 7, 76, 77, 80, 268, 272, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 02.07.1990 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - атестату № НОМЕР_8 професійно-технічного училища №49 м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, виданого 28.06.1990 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 .

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, , адреса: Житомирська область, м.Житомир, вул.О.Ольжича, 7.

Суддя Похваліта С. М.