Справа № 149/4110/24
Провадження № 2-з/202/11/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Цимбал Альоною Анатоліївною, про забезпечення доказів до подання позовної заяви до Акціонерного товариства Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року заявник в особі свого представника адвоката Цимбал А.А. звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви до Акціонерного товариства Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-Банк»).

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року зазначену заяву було направлено за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2025 року заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви прийнято до розгляду та призначено судове засідання для її розгляду по суті.

В своїй заяві заявник зазначає, що згідно з отриманою вимогою від 16.01.2024 стало відомо про наявність у неї боргу по кредиту в АТ «А-Банк» у сумі 29 032,73 грн.

21.02.2024 року вона звернулася до відділення АТ «А-Банк» та отримала виписку по картці з відображенням недостовірної інформації: кредитний ліміт становив 0,00 грн., але заборгованість при витратах 8 130,44 грн. становила 29 032,73 грн. Виписка була надана з кінцевою датою обігу коштів 26.02.2020 року.

15.11.2024 року через свого представника надіслала запит до АТ «А-Банк» для отримання додаткової та повної інформації про стан заборгованості, а саме детального розрахунку заборгованості із зазначенням загальної та простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісіям, штрафним санкціям (довідки про заборгованість), інформації про рух коштів за наявними договорами (виписки по рахунку за кредитом).

Від АТ «А-Банк» надійшла довідка про заборгованість та фотографії Генеральної угоди від 26.06.2018 року. Інших документів АТ «А-Банк» не надано.

Через ненадання банком запитуваних документів вона не може реалізувати своє право на подачу позову, оскільки не знає, яким чином нараховувалася заборгованість за кредитом.

Детальний розрахунок заборгованості та інформація про рух коштів необхідні як засоби доказування у суді з метою скасування заборгованості перед АТ «А-Банк».

За цих підстав просить витребувати в АТ «А-Банк» детальний розрахунок заборгованості із зазначенням загальної та простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісіям, штрафним санкціям, інформацію про рух коштів за наявними договорами (виписку по рахунку за кредитом) станом на грудень 2024 року, зобов`язавши АТ «А-Банк» направити витребувані судом докази також представнику заявника Цимбал А.А. на її адресу.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, представником заявника була надана заява про проведення судового розгляду без її участі.

АТ «А-Банк» про розгляд заяви було повідомлено, явку свого представника у судове засідання не забезпечило, заперечень проти заяви не надано.

Суд, ознайомившись із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню:

Відповідно до частин першої - четвертої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 року у справі № 9901/608/19, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації і предметом позовних вимог, запобіганню порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а також наявності підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання та подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, метою такого процесуального механізму як забезпечення доказів є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений або його стане складніше подати.

Натомість цього механізм витребування доказів - це спосіб сприяння стороні в отриманні тих чи інших доказів, які вона не може отримати самостійно.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник не навела жодної підстави вважати наявним ризик втрати доказів, про забезпечення яких вона просить суд.

Також заявником не наведено підстав, які дають можливість припускати, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Суд вважає, що посилання у заяві про забезпечення доказів до подання позовної заяви на те, що отримання детального розрахунку заборгованості та інформації про рух коштів за кредитним договором необхідно для подання позовної заяви, не є підставою для застосування положень ст. 116 ЦПК України, так як зазначений інститут права призначений для забезпечення тих доказів, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або подання таких стане неможливим чи утрудненим.

Подана заява взагалі не містить належних доказів неможливості самостійного отримання заявником як клієнтом банку та стороною кредитного договору відповідних відомостей.

Крім того, за змістом позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження 61-6892св23), суд вправі використовувати відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зокрема, судові рішення у справах.

Суд звертає увагу, що згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень заявник вже зверталася у 2024 році з позовом до Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про застосування наслідків недійсного правочину та зобов`язання вчинити дії (справа № 149/1275/24, провадження № 2/149/480/24).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року в задоволенні її позову відмовлено (номер рішення в ЄДРСР - 121593820).

З тексту цього судового рішення вбачається, що предметом спору була заборгованість за Генеральною угодою від 26.06.2018 про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № А350СТ2 від 24.02.2017 та кредитним договором № SAMABWFC1 від 15.09.2016 в загальній сумі 29 032, 73 грн.

Тобто та сама заборгованість, для подальшого оспорювання якої в судовому порядку заявник просить про забезпечення доказів.

При цьому судом із посиланням на аркуші справи зазначено, що згідно з розрахунком заборгованість за договором, укладеним між АТ "А-Банк" і позивачкою, складає 29032,73 грн., з них: заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 16485,94 грн., заборгованість за процентами 4985,69 грн., штраф 7582,1 грн. (а.с.71-72, 105-106). Також міститься посилання на умови договору щодо суми боргу 16485,94 грн., строку його дії до 30.06.2019 року, порядку погашення заборгованості щомісячно до 25 числа в розмірі 1472,48 грн., відсотків у розмірі 1,083% на місяць на суму залишку заборгованості.

Отже, суд вважає, що заява про забезпечення доказів до подання позовної заяви є необґрунтованою.

В даному випадку заявник посилається на існування в неї та її представника складнощів в отриманні доказів, які потрібні для реалізації права на подання позову через наявну заборгованість за кредитом в АТ «А-Банк». Але заявником не зазначено, з яким конкретно позовом вона має намір звернутися до суду.

Водночас у разі подання до суду позову з іншого предмета чи підстав і заявлення відповідних позовних вимог заявник вправі заявити клопотання про їх витребування за правилами статті 84 ЦПК України, а не в порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви згідно з параграфом § 8 глави 5 розділу І ЦПК України (ст. ст. 116-119).

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 116, 118, 259-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Цимбал Альоною Анатоліївною, про забезпечення доказів до подання позовної заяви до Акціонерного товариства Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко