Справа № 694/1065/22
Провадження № 2/710/61/25
УХВАЛА

31.01.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни від розгляду справи №694/1065/22 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності.

Заява про відвід судді подана на підставі ст.36 ЦПК України та мотивована тим, що ухвалою від 20.01.2025 суддею Шполянського районного суду Черкаської області Побережною Н.П. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача - ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності до розгляду справи №710/1596/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Матусівська сільська рада, секретар Матусівської сільської ради Рак Н.П., Шполянська державна нотаріальна контора, про застосування наслідків нікчемності заповіту шляхом виключення з реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та виключення із Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту, тоді як 02.11.2022 суддею було зупинене провадження по даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом №710/686/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Матусівська сільська рада, Шполянська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ч. 1-3, 7-9, 11 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про відвід надійшла 30.01.2025, а судове засідання по даній справі призначене на 31.01.2025 на 12 год 30 хв., тому заява про відвід належить до розгляду невідкладно в письмовому провадженні головуючим суддею.

Суддя, розглянувши заяву про відвід, дійшов висновку про її необґрунтованість на підставі наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ч . 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильдт проти Данії» (справа № 11/1987/134/188, скарга № 10486/83) наголошував (п.46-48), що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Особиста упередженість судді має бути презумпцією доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність.

Окрім того, у висновку №3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, в п.55 зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідач ОСОБА_1 вказує в заяві як на правову підстави відводу головуючому судді те, що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, як безпосередню підставу відводу головуючому судді вказує те, що суддя виніс ухвалу від 20.01.2025 про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по даній справі.

Натомість в заяві відповідача про відвід головуючого судді Побережній Н.П. не наведено жодних фактів щодо прямої чи побічної заінтересованості судді, особистої упередженості судді чи фактів, які можуть ставити під сумнів його безсторонність.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не погоджується із процесуальним рішеннями - ухвалою від 20.01.2025 судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережною Н.П. щодо зупинення провадження, що не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, вважаю, що заява про відвід є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 252, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Побережна