"30" січня 2025 р. Справа № 363/3965/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Бобрової Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді заяву позивача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3 , Національний Банк України про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про відстрочення повороту виконання за судовим рішення в якій просить відстрочити на один рік поворот виконання судових рішень у судовій справі №363/3965/15-ц (рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року, постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року, постанови Верховного Суду від 23.02.2022 року). Обґрунтовуючи заяву тим, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.03.2024 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання судових рішень у справі №363/3965/15-ц задоволено частково, допущено поворот виконання постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року у цивільній справі №363/3965/15 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_3 , Національний Банк України про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом повернення стягнутих на підставі виконавчого листа №363/3965/15, виданого 30.07.2020 року, грошових сум. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошову суму 12 514 952,94 грн., стягнутих на підставі виконавчого листа №363/3965/15, виданого 30.07.2020 року, на підставі постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року у цивільній справі №363/3965/15 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_3 , Національний Банк України про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії. Одночасно, відмовлено у задоволенні його заяви про відстрочку виконання, оскільки посилання не можливі у майбутньому компромісні домовленості з банком не є підставою для цього.

27.03.2024 року у нього виявлено онкологічне захворювання, а 01.04.2024 року він був прооперований, крім того форс-мажор із-за війни. Він не відмовляється від присудженого повороту виконання, тим більше, що із загальної суми повороту у 24 489 364,40 грн. зміг добровільно погасити через взаємозалік 11 974 411,45 грн., але з урахуванням тяжкої хвороби, йому виконувати свої зобов`язання тяжко і неможливо.

Факт того, що війна з російською федерацією відноситься до форс-мажору, що утруднює і робить неможливим виконання зобов`язань, фіксується у листі ТПП України «Всім, кого це стосується» №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року.

У тому числі, такі тяжкі обставини маються і для нього, які ускладнюють, та реально унеможливлюють на даному етапі поворот виконання, особливо на фоні нинішньої онкологічної хвороби.

В період війни класична юриспруденція, якою займається, практично не працює, відповідно дохідність впала до нульових відміток, отже фінансові можливості є обмеженими.

Пенсія ОСОБА_1 складає 23 690,00 грн. і в умовах війни стала основним джерелом доходу. Її явно недостатньо для погашення боргу перед банком, притому, що потрібно витрачатись на лікування.

Адвокатську діяльність здійснює через організаційно-правову форму «Адвокатське бюро Лупейка О.В.». Також правову діяльність веде через приватне підприємство «Юридична фірма «Імператив Плюс», це його основний бізнес. Проте із-за війни, дохідність цього бізнесу є невисокою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав з підстав викладених у заяві, та просить задовольнити.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення про відстрочення виконання рішення суду, та просить відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте їх не явка в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши ОСОБА_1 , представника АТ КБ «Приватбанк», дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

23.09.2019 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за Договорами банківського вкладу (депозиту) № 177s756063 від 31.01.2005 року, № 177s756064 від 31.01.2005 року, № 177s756065 від 31.01.2005 року, № 177s756066 від 31.01.2005 року, № 177s756067 від 31.01.2005 року, № 177s756068 від 31.01.2005 року, № 177s756069 від 31.01.2005 року суму вкладів у розмірі 4 000 000 грн., проценти за користування грошовими коштами у період з 01.02.2005 по 31.07.2005 року у розмірі 396 712, 32 грн., проценти за користування грошовими коштами у період з 01.08.2005 по 31.12.2016 року у розмірі 9 141 917,81 грн., три процента річних на суму прострочення виплати вкладу у розмірі 1 457 697,58 грн., інфляційні витрати на суму прострочення виплати вкладу у розмірі 13 981 181.40 грн., 3% пені від сум неповернутих вкладів (згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») в сумі 274 257,53 грн., а всього на суму 29 251 766,64 грн.

06.07.2020 року постановою Київського апеляційного суду, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за користування грошовими коштами за договорами банківських вкладів (депозиту) від 31.01.2005 року за №№177s756063, 177s756064, 177s756065, 177s756066, 177s756067, 177s756068, 177s756069, 177s756070, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, пені згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» змінено. Зменшено розмір процентів за користування грошовими коштами, які підлягають стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , за період з 01.02.2005 року по 31.12.2016 року з 9 538 630,13 грн. до 882 729,84 грн. Зменшено розмір 3% річних, які підлягають стягненню з ААТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за період з 31.08.2012 року по 31.12.2016 року з 1 457 697,58 грн. до 520 692,48 грн. Зменшено розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за період з 31.08.2012 року по 31.12.2016 року з 13 981 181,40 грн. до 4 489 907,28 грн. Збільшено розмір пені згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка підлягає стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , з 274 257,53 грн. до 23 988 004,40 грн. У зв`язку з цим загальну суму стягнення збільшено з 29 251 766,64 грн. до 33 881 334,00 грн. В решті рішення залишено без змін.

23.02.2022 року постановою Верховного Суду, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено. Постанову Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року в частині зменшення розміру стягнених процентів за користування грошовими коштами та розміру загальної суми стягнення змінено, зменшено розмір стягнених процентів до 381 369,84 грн. та розмір загальної суми стягнення до 9 391 969,60 грн. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судового збору змінено, зменшено розмір судового збору до 6 090,00 грн. В іншій оскарженій частині постанову Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 15 397,96 грн. судових витрат на сплату судового збору. Повернуто АТ КБ «ПриватБанк» з Державного бюджету України 5 100,00 грн. судового збору сплаченого при поданні касаційної скарги.

20.03.2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області допущено поворот виконання постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року у цивільній справі №363/3965/15 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_3 , Національний Банк України про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом повернення стягнутих на підставі виконавчого листа №363/3965/15, виданого 30.07.2020 року, грошових сум. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошову суму 12 514 952,94 грн., стягнутих на підставі виконавчого листа №363/3965/15, виданого 30.07.2020 року, на підставі постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року у цивільній справі №363/3965/15 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_3 , Національний Банк України про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись до суду із вказаною заявою про відстрочення виконання судового рішення ОСОБА_1 вказує, що має онкологічне захворювання, у зв`язку з чим погіршився його матеріальний стан, а також введений військовий стан, що відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України є підставою для надання відстрочки у виконанні рішення. Крім того, має непрацюючий бізнес, де він є засновником чи директором, який не приносить дохід. Таким чином, ОСОБА_1 на час звернення до суду із вказаною заявою, знаходиться у ситуації, яка утрудняє виконання рішення суду, на фоні тяжкої хвороби та війни.

Як вбачається з копії консультативного висновку 2486, виданого КНП КОР «Київський обласний онкодиспансер», ОСОБА_1 , 01.04.2024 року перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом базаліома шкіри спини, та 01.04.2024 року був прооперований.

Згідно листа Торгово-промисловою палати України» від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, Торгова-промислова палата України (ТПП України) на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 року №671/97-ВР, статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року. Зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання, таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Відстрочення виконання рішення означає перенесення виконання рішення суду на інший час.

При розгляді заяв щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником.

Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду.

Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Водночас, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19, в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі №295/5781/19.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі №910/1180/19.

Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1 є істотними і такими, що значно ускладнюють виконання судового рішення (рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року, постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року, постанови Верховного суду від 23.02.2022 року).

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 добровільно частково повернув АТ КБ «Приватбанк» суму 11 974 411,45 грн.

Відстрочка виконання судового рішення на один рік з дня ухвалення такого рішення не завдасть істотних збитків банку, не створить занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника і не призведе до порушення балансу інтересів сторін кредитних правовідносин.

Реалізація права на відстрочення виконання судового рішення не є підставою для висновку про зловживання процесуальними правами або про ухилення останнього від виконання судового рішення.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення судупідлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 260, 435ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду задовольнити.

Відстрочити поворот виконання судових рішень у цивільній справі № 363/3965/15-ц (рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2019 року, постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року, постанови Верховного суду від 23.02.2022 року), однак не більше чим на один рік у відповідності до частини 5 ст. 435ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д.Рудюк