Справа № 456/5446/24
Провадження № 2/456/338/2025
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

16 січня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Коцур А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість в розмірі 13 934,23 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 4 127,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9 807,23 грн., також понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5 200,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С07.105.78426 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу (ОМП) встановлюється згідно з тарифам Банку; діє індивідуальний порядок внесення суми обов`язкового мінімального платежу (ОМП), яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу де оформлення договору; днем сплати ОМП за попередній Розрахунковий період є останній операційний день Платіжного періоду. Свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач не виконує. Останній платіж здійснено 20.12.2022. Внаслідок чого у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 13 934,23 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 4 127,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 9 807,23 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» перейшло право вимоги за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29/12-23 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитною угодою не виконала, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 934,23 грн. та судові витрати у справі.

Представник позивача адвокат Маслюженко М.П. в судове засідання не з`явився, 15.01.2025 подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Позиція відповідача: Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, зокрема на 14.11.2024, 12.12.2024, 16.01.2025, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суд 13.11.2024, 09.12.2024, згідно з довідкою Укрпошти, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про призначення судових засідань на 12.12.2024, 16.01.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 вбачається, що такий укладено між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», відповідно до якого до ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги, в тому числі за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016 /а.с.8-14/.

З реєстру боржників від 15.07.2024 вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016становить 13 934,23 грн., з яких: 4 127,00 грн. заборгованість за основним боргом, 9 807,23 грн. заборгованість за відсотками /а.с. 15/.

З довідки-повідомлення від 15.12.2016 вбачається, що ОСОБА_1 до підписання кредитного договору отримала в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно з детальним розписом сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки сума кредиту становить 5 000,00 грн.; термін користування кредитом 12 місяців; сума щомісячного платежу 1 193,00 грн.; орієнтовна реальна процентна ставка річних 101,2% /а.с.17/.

З договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 вбачається, що такий укладено між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал», відповідно до якого до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників /а.с. 18-24/.

З витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016становить 13 934,23 грн., з яких: 4 127,00 грн. заборгованість за основним боргом, 9 807,23 грн. заборгованість за відсотками /а.с. 32/.

Згідно з довідкою-розрахунком, виготовленим АТ «Ідея Банк», станом на 16.11.2023, сума заборгованості ОСОБА_1 за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016становить 13 934,23 грн., з яких: 4 127,00 грн. заборгованість за основним боргом, 9 807,23 грн. заборгованість за відсотками /а.с.50/.

З виписки АТ «Ідея Банк» за період з 15.12.2016 по 16.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами /а.с. 51-55/.

З Угоди № С07.105.78426 від 15.12.2016вбачається, що така укладена між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5 000,00 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.0000% річних. У п. 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, здійснюватимуться згідно умов Договору, Типового графіку та Розрахунку сукупної вартості кредиту, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Відповідно до п. 7 Угоди, сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою /а.с.59-60/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено, що 15.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С07.105.78426 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

В день підписання Угоди відповідач надала Банку заяву про акцепт публічної оферти на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк». Відповідно до цього Угода була підписана відповідачем власноручно, а від імені Банку Угода була підписна з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк».

При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , уклавши Угоду на відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, була ознайомлена з умовами кредитування, строком повернення коштів, процентами за користування кредитною лінією та інших платежів за Угодою та Договором комплексного банківського обслуговування. Тобто, уклавши Угоду, відповідач з такими умовами кредитування погодилась.

16.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладений Договiр факторингу № 16/11-23, відповідно до якого до ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги, в тому числі за Угодою № С-207-0 від 03.12.2018 .

У свою чергу, 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладений Договір факторингу № 29/12-23 відповідно до якого до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників.

Отже, до позивача, відповідно до укладеного Договору факторингу № 29/12-23 перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу на загальну суму заборгованості 13 934,23 грн.

Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016 становить 13 934,23 грн., з яких: 4 127,00 грн. заборгованість за основним боргом, 9 807,23 грн. заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок відповідач суду не надала.

Тобто, позивачем доведено що ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за Угодою № С07.105.78426 від 15.12.2016.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 13 934,23 грн., а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору № 1/04 від 01.04.2024 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» /а.с.33-34/, копію акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 10.05.2024 /а.с.43-45/, копію акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024 /а.с.47/,копія ордеру серії АЕ №1310920 /а.с.38/ та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП№ 3332 від 28.04.2017 /а.с.39/.

Згідно з правовою позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 200,00 грн., які є співмірними із складністю справи та наданими адвокатом обсягом послуг.

Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який підтверджено платіжною інструкцією №955 від 11.10.2024.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» /ідентифікаційний код 43575686, місцезнаходження: вул. Сімферопольська буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005/ заборгованість у сумі 13 934 /тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири/ грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» /ідентифікаційний код 43575686, місцезнаходження: вул. Сімферопольська буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005/ сплачений судовий збір в розмірі 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ гривні 40 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 200 /п`ять тисяч двісті/ гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи: 43575686, місцезнаходження: вул. Сімферопольська буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення

виготовлено 27 січня 2025 року.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська