№ 207/4966/24
№ 2/207/203/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, абонентської плати та пені

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, абонентської плати та пені, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 62900,55 грн, пеню - 1 302,66 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, наслідок чого за період з 01.02.2017 по 01.09.2024 утворилась заборгованість в розмірі 62900,33 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання зі своєчасної оплати послуг з водокористування та водовідведення, позивачем окрім основної заборгованості нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 302,66 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Проте з жовтня 2017 року він з родиною в зазначеній квартирі не проживає, оскільки винаймає інше житло. Наприкінці вересня 2017 року працівники Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал" відключили дану квартиру від надання послуг, шляхом перекриття вентилів на вводі у квартиру та застосування системи індивідуального тампонування (блокування) каналізаційної системи. Таким чином, з жовтня 2017 року у вказаній квартирі ніхто не проживає та не отримує послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Крім того, відповідач стверджує, що індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між ним та Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" не укладався, оскільки з жовтня 2017 року у спірній квартирі він не проживає та зазначені послуги не отримує, у зв`язку з їх відсутністю з вересня 2017 року.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження факту непроживання та невикористання послуг ним та членами його родини, а також того, що наприкінці вересня 2017 року працівниками КП ДМР "Міськводоканал" його квартиру відключено від надання послуг шляхом перекриття вентилів на вводі у квартиру та застосування системи індивідуального тампонування (блокування каналізаційної системи).

Відповідач не виконав свого обов`язку щодо інформування виконавця про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у даній квартирі, тому позивач здійснював нарахування за тими даними, які були йому відомі - за кількістю зареєстрованих осіб.

Посилання відповідача на неукладення ним договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення із позивачем в силу п.1 ч.2 ст.9 Закону України "Про житлово комунальні послуги" не звільняє його від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності, в якій заявник просить застосувати позовну давність у даній справі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказана заява мотивована тим, що право позивача на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав закінчилося 01.02.2020, тобто зі спливом строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та абонентської плати в сумі 69826,21 грн, 1 506,41 грн - пені та витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2024 заяву Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" про збільшення позовних вимог залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" є правонаступником Комунального підприємства "Кам`янський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" та з 01.01.2022 є єдиним надавачем послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в м.Кам`янське.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Положеннями статті 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує.

Частинами 1-4 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону №1875-IV від 24.06.2004, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону №1875-IV від 24.06.2004, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

01.05.2019 вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (надалі - Закон України "Про житлово-комунальні послуги") учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

За приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання (ч.2 ст.22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення").

Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції чинній станом на 01.02.2017).

Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Квартира за адресою АДРЕСА_1 підключена до централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що підтверджується відкритим за даною адресою особовим рахунком № НОМЕР_1 . Особовий рахунок відкрито на ім`я відповідача - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 (з 04.05.1993), ОСОБА_2 (з 11.05.2018), ОСОБА_3 (з 20.12.2008), ОСОБА_4 (з 12.07.2018).

За вказаною вище адресою відсутній засіб обліку води, тому нарахування плати за надані послуги здійснюється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання за кількістю зареєстрованих осіб та тарифами, встановленими уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством.

Таким чином, суд вважає, що між сторонами у період з 01.02.2017 по 31.03.2022 існували цивільно-правові відносини, а саме, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" надавало відповідачу послуги водопостачання та водовідведення, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний був оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

01.03.2022 у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №85 від 02.02.2022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690", на виконання закону України від 03.12.2020 №1060 "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг" та керуючись нормами ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України КП ДОР "Аульський водовід" опублікувало на своєму офіційному веб-сайті (https://www.aulivoda.org.ua/) текст повідомлення про публічну пропозицію (оферту) КП ДОР "Аульський водовід" про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення і текст індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим з 01.04.2022 вказаний договір вважається укладеним.

Наведеним вище повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов публічного договору. У разі відмови від отримання вказаних послуг, споживач зобов`язаний був направити письмову відмову до КП ДОР "Аульський водовід" для оформлення припинення надання послуг.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем послуги.

Публічні договори приєднання про надання послуги з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті підприємства (виконавця послуги) такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.

Відповідно до публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати отримані житлово-комунальні послуги.

Від відповідача на адресу позивача не надходило жодних заяв та повідомлень про відмову від отримання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зміну фактичної кількості проживаючих осіб або щодо тимчасової відсутності проживаючих осіб за даною адресою, таким чином ОСОБА_1 вважається таким, що приєднався до публічного договору та зобов`язаний виконувати обов`язки зазначені в ньому.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.39 Правил про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690, споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав, у зв`язку з чим за період з 01.02.2017 по 01.09.2024 у відповідача утворилась заборгованість за надані позивачем послуги у розмірі 62 900,33 грн.

Під час розгляду даної справи, відповідачем не спростовано факт споживання наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд погоджується з сумою заборгованості та проведеним позивачем розрахунком, який є обґрунтованими та здійсненим у відповідності до діючих нормативів та вартості наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідачем, в свою чергу, не спростовано розмір заборгованості у розмірі 62900,33 грн за період з 01.02.2017 по 01.09.2024, власного розрахунку не надано.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що він не споживав послуги та не є споживачем в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 62 900,33 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1302,66 грн за період з 01.02.2024 по 01.08.2024.

За приписами ч.1 ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

30.12.2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405, якою скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), нараховану на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Здійснивши перерахунок заявленої позивачем до стягнення суми пені, суд вважає, що розрахунок позивача відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично вірним.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у 1302,66 грн за період з 01.02.2024 по 01.08.2024 підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд враховує таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 62900,33 грн за період з 01.02.2017 по 01.09.2024.

Суд враховує, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, з урахуванням викладеного, позивач, починаючи з наступного місяця після першої несплати (неповної оплати) за надані послуги мав можливість реалізувати своє право щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку через суд.

Отже, закінчення строку позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за лютий 2017 року припадало на 01.04.2020.

Водночас, відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами та доповненнями) на всій території України з 12.03.2020 встановлено карантин, який діяв до 30.06.2023.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На даний час строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 10.09.2024, тобто в період дії положень п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, які передбачали зупинення строку позовної давності на строк дії воєнного стану.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що строк позовної давності для вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиті відповідачем послуги у лютому 2017 року та для більш пізніх вимог позивача, не сплив, а був продовжений на строк дії карантину, який діяв до 30.06.2023 та зупинений на строк дії воєнного стану, який діє і зараз, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування строку позовної давності.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3 028,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, абонентської плати та пені задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" звернулось до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області (52300, Дніпропетровська область, Криничанська територіальна громада, Кам`янський район, Комплекс будівель та споруд №2, ) заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 62 900 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот) грн 55 коп, пеню - 1 302 (одна тисяча триста дві) грн 66 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська