Справа № 595/1595/24
Провадження № 2/595/34/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», в інтересах якого діє представник, адвокат Бачинський О.М., звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» суму заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №3 від 01.12.2020 в розмірі 32436, 80 грн. Окрім того, стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 01.12.2020 між ТОВ «ФК «Форза» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 3. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www/forzacredit.com.ua, підписаний електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептований ОСОБА_1 01.12.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти № 3 від 01.12.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 8775,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.12.2020. Базова процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85%, відсотки за користування коштами у разі неповернення коштів після закінчення строку 2,5 % в день. Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав та перерахував кошти на номер карти вказаний відповідачем при оформленні договору НОМЕР_1 . Відповідач не здійснював жодного платежу, своїх зобов`язань не виконав та не вніс платежі, передбачені умовами договору позики, як повернення отриманих коштів, так і сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Окрім цього, 30.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20210630-Ф/2, за яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», в тому числі кредитного договору, укладеного з відповідачем. Станом на 12.09.2024 заборгованість відповідача становить 32436,80 грн, з яких: 8775,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 435,10 грн заборгованість за відсотками, 19743,75 грн залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період з 16.12.2020 по 23.02.2022). У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19 листопада 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» про витребування доказів, витребувано в АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа-Банк» до зміни найменування з 01.12.2022, юридична адреса та фактичне місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) інформацію про рух коштів, а саме, перерахування коштів з рахунку ТОВ «Фінансова компанія «Форза», , рахунок IBAN НОМЕР_2 , МФО 300346, на поточний/картковий рахунок/№ картки № НОМЕР_1 на ім`я позичальника ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , по договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №3 від 01.12.2020 на день після його оформлення (виписка з рахунку та/або інший документ, тощо). Окрім того, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» (юридична адреса та фактичне місцезнаходження: 49094, вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро) інформацію про рух коштів, а саме перерахування коштів з рахунку ТОВ «ФК «Форза», , № рахунку НОМЕР_4 , МФО 320649, на поточний/картковий рахунок/№ картки № НОМЕР_1 на ім`я позичальника ОСОБА_1 РНОКПП(ІПН): НОМЕР_3 , по договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 3 від 01.12.2020 на день/після його оформлення (виписка з рахунку та/або інший документ, тощо).

21 січня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Оринник Н.С., надійшли письмові пояснення, в яких вона просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» із застосуванням строку давності. Пояснення мотивує тим, що відповідач позов не визнає, категорично заперечує укладення договору позики з ТОВ «ФК «Форза». Вважає, що закінчився строк для звернення до суду із даним позовом. Згідно інформації, зазначеної у позові, 01.12.2020 був укладений спірний договір, 15.12.2020 кінцевий термін погашення заборгованості, а отже, початок строку позовної давності. 16.12.2020 розпочався строк позовної давності, 30.06.2021 укладення договору факторингу та переуступка вимоги. Відтак, 16.12.2023 дата закінчення строку позовної давності. Згідно відмітки канцелярії, позивач звернувся до суду із позовом 25.09.2024, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні такого. Також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування відповідачу грошових коштів згідно спірного договору. Із відповіді АТ «Сенс Банк» від 11.12.2024 вбачається, що банк не є емітентом запитуваної картки № НОМЕР_1 . Із виписки по рахунку ТОВ «ФК «Форза» НОМЕР_2 вбачається, що за період з 01.12.2020 по 02.12.2020 отримувачем грошових коштів від ТОВ «ФК «Форза» ОСОБА_1 не значиться. Також, у позивача відсутні первинні документи, що підтверджують право вимоги. Згідно п.5.1.1 договору факторингу № 202110630-Ф/2 від 30.06.2021 ТОВ «ФК «Форза» зобов`язкується передати ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» документи, зокрема ті, що підтверджують право вимоги. ТОВ ФК Артеміда-Ф повідомляє у позові, що у них відсутні оригінали первинних бухгалтерських документів та виписки з регістів бухгалтерського обліку, що підтверджує надання відповідачу кредиту. Укладаючи договора факторингу, позивач не був позбавлений права вимагати такі документи у первісного кредитора, як і не позбавлений такого права станом на сьогодні. Позивач жодним чином не намагається врегулювати із ТОВ «ФК «Форза» питання передання первинних бухгалтерських документів (направлення претензії у зв`язку із невиконанням договору, подання позову до суду, і т. п.). Вважає, що позивач не вжив усіх заходів з метою отримання вказаних документів. В той же час докази, долучені до позову не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який, відповідно, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Окрім того, відсутні докази укладення та підписання відповідачем договору позики. Спірний договір укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Відповідачу невідомо чий номер телефону використовувався під час накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Позивачем не надано доказів, що під час укладення кредитного договору ОСОБА_1 проходив верифікацію та, що він користувався вищевказаним номером телефону, оскільки при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір не може вважатись підписаним відповідачем, оскільки не містить ані алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ані електронного, ані електронного цифрового підпису, ані аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позичальника. Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинський О.М. в судове засідання не прибув. Через систему «Електронний суд» направив до суду заяву, в якій просив судове засідання проводити у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Оринник Н.С., в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивача, адвокат Оринник Н.С. подала до суду клопотання, в якому просить слухати справу у її та відповідача відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» зазначає, що 01.12.2020 між ТОВ «Форза» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (клієнтом/позичальником) укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 3, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на споживчі цілі в сумі 8775,00 грн, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти в порядку, передбаченому договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.12.2020 (п.п.5.4. п.5.), базова процента ставка складає 1,85% (п.п.5.11. п.5.) та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики (п.п.5.12. п.5).

Як слідує з матеріалів позовної заяви, вищевказаний кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова Компанія «Форза» та акцептована відповідачу шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію» та ч. 1 ст. 205 ЦК України) заяви-формуляра про акцептування оферти від 01.12.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах.

Вказаний договір, разом із графіком платежів до нього та паспортом споживчого кредиту підписано позичальником ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «s947123х».

Як видно з матеріалів справи, 30.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 20210630-Ф/2, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги на користь позивача «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», який набув статусу кредитора в грошовому зобов`язанні щодо відповідача ОСОБА_1 згідно з реєстром прав вимоги №1 від 10.06.2024 до договору факторингу № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку), наданого позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №3 від 01.12.2020, станом на 12.09.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 32 436,80 грн., з яких: 8775,00 грн залишок заборгованості за тіолом; 2435,10 грн залишок заборгованості по процентам за користування; 19743,75 грн залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період з 01.07.2021 по 28.09.2021); 0,00 грн заборгованість за пенею; 1482,95 грн інфляційне збільшення (нараховано новим кредитором за період з 16.12.2020 по 23.02.2022).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує, що укладав вищевказаний кредитний договір та отримував кредитні кошти. З цього приводу, 19.01.2021 відповідач ОСОБА_1 звертався у Бучацьке відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області по факту взяття кредитів по заблокованому номеру телефону, який був зареєстрований, як фінансовий номер у «Приват 24».

Крім того, як слідує з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 жодного разу не здійснював оплату по вищевказаному кредитному договору.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Суд, досліджуючи договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 3 від 01.12.2020, враховує, що такий укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором.

Поряд з тим, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів ОСОБА_1 .

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який, відповідно, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

За змістом пункту 63 вищезгаданого положення, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:

1) назву документа (форми);

2) дату складання;

3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;

4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;

5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Разом з тим, згідно відповіді АТ «Сенс Банк» вих. № 13970-БТ-32.2/2024 від 11.12.2024, АТ «Сенс Банк», МФО 300346, не є емітентом запитуваної картки № НОМЕР_1 на ім`я позичальника ОСОБА_1 РНОКПП ( НОМЕР_3 ), інформацією щодо зарахувань на зазначену карту банк не володіє. Згідно виписки по рахунку ТОВ «ФК «Форза» НОМЕР_2 вбачається, що за період з 01.12.2020 по 02.12.2020 отримувачем грошових коштів від ТОВ «ФК «Форза» ОСОБА_1 не значиться.

За даними відповіді АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-241202/56776-БТ від 09.12.2024, в них відсутня інформація про перерахування коштів з рахунку ТОВ «ФК «Форза», , № рахунку НОМЕР_4 , МФО 320649, на поточний/картковий рахунок № картки НОМЕР_1 на ім`я позичальника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , по договору про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 3 від 01.12.2020 на день/після його оформлення.

Відтак, як слідує з вищенаведеного, матеріали справи не містять доказів того, що кредитодавцем виконані умови кредитного договору та надано позичальнику ОСОБА_1 кредит, оскільки відсутні будь-які докази, що платіжна картка, на яку перераховані кошти, належить останньому.

Окрім того, суд зауважує, що наданий представником заявника витяг з реєстру боржників № 1 від 10.06.2024 до договору факторингу № 20210630-Ф/2 30.06.2021 не містить підпису посадових осіб і відтиску печатки первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Форза», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Відтак, аналізуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами перед судом не доведено факт надання відповідачу коштів за кредитним договором № 3 від 01.12.2020 первісним кредитором, що викликає очевидні сумніви наявності у відповідача боргових зобов`язань як перед первісним кредитором, так і перед позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за вказаним кредитним договором.

Твердження ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» про те, що позивач не володіє первинними документами бухгалтерського обліку за спірним кредитним договором, суд не приймає до уваги, оскільки укладаючи договір факторингу позивач не був позбавлений права вимагати такі документи у первісного кредитора.

Стосовно заяви представника відповідача, адвоката Оринник Н.С., про застосування позовної давності, то слід зазначити, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки, якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (близька за змістом позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц, від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-82, 133, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 27 січня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», місцезнаходження: 79013, м.Львів, вул.С.Бандери, 87, офіс 54, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: І. І. Тхорик