Справа № 352/2358/24
Провадження № 2/352/99/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , з яких частина належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а частина як спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 1975 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . За цей час вони придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної сумісної власності, вартість якого згідно оцінки вартості житлового майна становить 134 845 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: частину жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , інша частка жилого будинку з надвірними будівлями належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, яка відповідно не входить до складу спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач та відповідач ОСОБА_2 . Інших спадкоємців на майно покійного за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, однак її не оформила, оскільки в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно виданим Милуванською сільською радою від 21 березня 2012 року не визначено частки співвласників майна, про що й вказала державний нотаріус у постанові від 11 січня 2023 року за №4/02-31. За вказаних обставинах просить суд визнати за нею право власності на частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , з яких частина належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а частина як спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, однак представник позивача надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 04 лютого 2022 року Виконавчим комітетом Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис №31 (а.с.21).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 Рошнівською сільською Радою Івано-Франківського району 05 березня 1975 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис № 5. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 (а.с. 20).

В довідці Милуванського старостинського округу №5 Тисменицької міської ради № 68 від 14 липня 2022 року зазначено, що ОСОБА_3 , 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до моменту смерті. На день його смерті з ним проживала та була зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до звіту ОКП Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 12 серпня 2024 року, загальна дійсна вартість домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 станом на 12 серпня 2024 року, без врахування вартості земельної ділянки становить 134 845 грн., без врахування ПДВ (а.с.9-11).

Технічним паспортом виготовленим 12 січня 2012 року визначено згідно експлікації приміщень наступні характеристики: будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29.6 м.кв. «А», житлова плоша 14.8 м.кв., що складається з :веранда 4,3 м.кв., коридор 1,9 м.кв., кухня 8,6 м.кв., житлова 14,8 м.кв. (а.с.12-14).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71005340 від 23 грудня 2022 року нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори зареєстровано спадкову справу №69229120 відносно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 березня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 без визначення часток у ньому (а.с.5).

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №33541526 від 21 березня 2012 року Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» на підставі свідоцтва про право власності зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Форма власності -спільна сумісна без визначення часток у ньому (а.с.6).

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розміри часток у праві спільної сумісної власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , становить по 1/2 частці за кожним.

Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по частці будинковолодіння.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Колтун С.В. від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони заявили про свої спадкові права, згідно спадкової справи №50/22 від 05 квітня 2022 року (а.с.19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 січня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно не визначено частки співвлісників майна, тому неможливо встановити спадкову масу (а.с.17).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є спадкоємцями за законом першої черги на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Згідно ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За життя спадкодавець заповіту не залишав.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, спадкоємцями якого є позивач ОСОБА_1 , яка є іншим співвласником даного майна та відповідач ОСОБА_2 . Проте оформити своє право на належну їй спадщину позивач не може, оскільки в документі власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 невизначені частки співвласників нерухомого майна, а тому неможливо встановити спадкову масу належну померлому ОСОБА_3 . Таким чином, визнання права власності за ОСОБА_1 не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ст. 4, 5,12, 13, 76, 78, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , як визначена частка у праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК