Провадження № 2/127/5580/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого суді Дернової В.В., при секретарі Бабкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо транспортної пригоди, та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 3200 грн. та моральну шкоду у розмірі 40 000 грн. в якості відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 07.07.2024 року о 21.37 год. у м. Вінниці по вул. Малиновського, 18, за обставинами якої водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA, ДНЗ НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA C-HR, ДНЗ НОМЕР_2 , в результаті чого останній транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками; також позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; у судове засідання викликано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лисий О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Ратушняк О.О. у судовому засіданні позов визнали частково, у межах, зазначених у відзиві на позовну заяву від 18.12.2024 року (а.с. 45-49).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи (процесу), показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів.

07.07.2024 року о 21.37 год. у м. Вінниці по вул. Малиновського, 18, сталася дорожньо-транспортна пригода, за обставинами якої водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA, ДНЗ НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA C-HR, ДНЗ НОМЕР_2 , в результаті чого останній транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Позивач ОСОБА_1 є володільцем транспортного засобу автомобіля марки (моделі) «TOYOTA C-HR», ДНЗ НОМЕР_2 , на підставі Довіреності від 06.12.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О. за реєстровим № 2546 (а.с. 23).

Крім того, згідно з пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Власником ж транспортного засобу автомобіля марки (моделі) «TOYOTA C-HR», ДНЗ НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 10.04.2020 року (а.с. 20).

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1365цс17 від 11.10.2017 року, пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння; за статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом; таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18, якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України; спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху; факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то, як вбачається з аркушу 5 позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, згідно якого моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Однак, як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не є власником майна (транспортного засобу), а тому моральна шкода, завдана у зв`язку із його пошкодженням, не може бути стягнута на користь позивача.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є належним позивачем у спірних правовідносинах лише у частині відшкодування шкоди, завданої майну (транспортному засобу), а не у частині стягнення моральної шкоди, яка може бути стягнута на користь власника автомобіля - ОСОБА_4 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року у справі № 127/23676/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.10.2024 року у справі № 127/23676/24 постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року було скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

У постанові Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі № 645/6088/18 зазначено, що не притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП не свідчить про відсутність її вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Таким чином, ОСОБА_2 є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача ОСОБА_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-219142707, розмір франшизи за яким становить 3200 грн.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18, позивач, який правомірно керував транспортним засобом, має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи, а понад розмір страхового відшкодування, зокрема, франшизи, за рахунок винної особи.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3200 грн. суми франшизи, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (судом задоволено одну з двох заявлених позовних вимог).

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то, враховуючи часткове задоволення позову та розмір заявлених сторонами витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне здійснити зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню з та на користь кожної зі сторін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 13, 81, 82, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 23, 395, 396, 398, 979 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3200 грн. суми франшизи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 )

Повний текст рішення суду складено 31.01.2025 року.

Суддя В.В. Дернова