№ провадження 2/646/964/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Литвинов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором № 011675 від 01.01.2019 року про постачання електричної енергії постачальним універсальних послуг у розмірі 3260,22 грн., три відсотки річних за липень 2024 у сумі 4,21 грн., інфляційні втрати за липень 2024 у сумі 2,71 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.10.2024 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання, яке відбулось 29.01.2025, не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач, в судове засідання, яке відбулось 29.01.2025, не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При дослідженні судом письмових матеріалів, було встановлено, що предметом спору в даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з електропостачання, які надавались відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Немишлянського району м. Харкова.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (загальна територіальна підсудність).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Разом з цим, статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19) дійшла, зокрема, таких висновків:

- нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення;

- майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав;

- виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Також, щодо визначення підсудності у даній справі слід зазначити наступні правові позиції Верховного суду.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного суду № 638/1988/17 від 10 квітня 2019 року: «Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності». Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18: « У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду не вважає за необхідне відступати від висновку, викладеного Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц, про те, що позов про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном належить до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна».

Враховуючи той факт, що вимога про стягнення суми заборгованості виникла з приводу постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Харкова розташована у Немишлянському районі м. Харкова, суд дійшов висновку, що даний спір відноситься до виключної підсудності Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Відповідно до положень ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції Червонозаводського районного суду м. Харкова, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд суду, до територіальної юрисдикції якого вона належить, а саме до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28, 31, 187, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Передати за підсудністю цивільну справу № 646/10839/24 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя А.В. Литвинов