Справа № 545/2046/23
Провадження № 2/529/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Диканський районний суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.,

секретаря Звягольської В.А.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ковжоги О.І.

представника відповідача Ярещенко О.А.

представника відповідача адвоката Конюшенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ярко+Ко» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі,

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Ковжога О.І. звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом у якому просить розірвати договір оренди землі, укладений між його довірителькою та відповідачем у справі, стягнути з останнього заборгованість за договором оренди та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за згаданим договором, а також понесені позивачем судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 26.08.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 7 років, призначення для ведення товарного с/г виробництва. Розмір орендної плати складає 11900 грн. і строк її сплати до 31 грудня поточного року, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця. За 2021 та 2022 роки відповідач не сплачував орендну плату, на картковий рахунок кошти не перераховував. Станом на день подачі позову борг по сплаті орендної плати становить 23 800 грн та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 782,47 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Також у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, просить розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути судові витрати.

19.06.2023 суддею Полтавського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

31.10.2023 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області передано матеріали цивільної справи на розгляд за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області.

01.12.2023 справу прийнято до провадження судді Диканського районного суду Полтавської області та призначено підготовче засідання.

08.01.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає у повному обсязі. Вказує, що після підписання договору оренди орендодавець отримував орендну плату, не мав жодних претензій з приводу цього. Оригінали документів про отримання коштів орендодавцем у відповідача відсутні, оскільки такі були викрадені про що подана заява до поліції та порушене кримінальне провадження по ч.1 ст.190, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

13.02.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача.

05.03.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання цивільних справ.

Також 05.03.2024 частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача.

22.08.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала. Вказала, що була усна домовленість із ОСОБА_2 , якого вона давно знає як односельця про те, що вона передасть свій пай в оренду фермерському господарству. До неї приїздила мати ОСОБА_3 та запропонувала оформити договір оренди. Вона погодилась, підписала договір оренди. Реквізити карткового рахунка вона передавала матері ОСОБА_4 . На протязі 2021 та 2022 років орендної плати вона не отримувала ні готівкою, ні на картковий рахунок, видаткову накладну не підписувала. Від ОСОБА_5 також коштів не отримувала. До ОСОБА_3 не зверталась, бо сподівалась що заплатять. Крім того номера телефона його не було. Зверталась до ОСОБА_6 , той казав, що повинен ОСОБА_7 заплатити, але коштів не було. Вже після подачі позову до суду ОСОБА_7 заплатив їй на картку орендну плату за 2023 рік, більше коштів вона не отримувала. Просить розірвати договір оренди, оскільки орендна плата не сплачується і вона не бажає більше здавати свою землю відповідачу. Крім того орендна плата, яка визначена в договорі є малою та не відповідає її очікуванням. Також просить стягнути заборгованість по орендній платі, яка зазначена у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_8 підтримав позовні вимоги позивачки. Вказав, що після укладення договору оренди позивачка коштів не отримувала, що підтверджується виписками з карткового рахунка. Підтвердження про отримання позивачкою коштів готівкою немає, копія видаткового касового ордера не є належним доказом отримання коштів, бо відсутній оригінал і позивачка заперечує справжнійсть підпису на цьому ордері, вказує, що такий документ вона не підписувала. Провести почеркознавчу експертизу, без наявності оригінала документа, неможливо, тому такий доказ є недопустимим. Інших доказів отримання коштів позивачкою матеріали справи не містять. Доказів вчинення кримінального правопорушення щодо відповідача немає, досудове розслідування триває, винних осіб не встановлено. У зв?язку з систематичною несплатою орендної плати просить розірвати договір оренди землі та стягнути заборгованість по орендній платі за 2021 та 2022 роки і пеню за несвоєчасний розрахунок. Докази надання правничої допомоги будуть надані протягом 5 дній після ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_9 , який є директором фермерського господарства, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Вказав, що він за власні кошти виготовив технічну документацію на землю, яку орендує у ОСОБА_1 , бо такої взагалі не було. Після підписання з позивачкою договору він вчасно сплачував орендну плату. Була усна домовленість із позивачкою, що кошти вона буде отримувати готівкою. На той час його тестем був ОСОБА_10 , який проживав в селі, де і проживає ОСОБА_1 . ОСОБА_10 також приймав участь в обробітку орендованої землі. Він передавав готівкові кошти ОСОБА_10 і той повинен був передавати ці кошти ОСОБА_1 як орендну плату. ОСОБА_10 передавав бухгалтеру видаткові касові ордери підписані орендодавцем, тому сумнівів не сплати орендної плати у нього не було. Але після розлучення із дружиною у нього погіршилися відносини з тестем. У травні-червні 2023 року йому стало відомо про викрадені бухгалтерські документи фермерського господарства, серед яких і усі видаткові касові ордери по яких отримували орендну плату орендодавці. Він звертався до поліції, порушене кримінальне провадження, яке на даний час не рухається. На картковий рахунок ОСОБА_1 він кошти не перераховував, бо не знав її номера картки, а вже після подачі позову до суду побачив реквізити картки і тоді перерахував орендну плату за 2023 рік їй на картку. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримала позицію відповідача, вказала, що ОСОБА_12 в рахунок орендної плати отримувала кошти готівкою, про що мається копія видаткового касового ордера від 2022 року, оригінал касового ордера викрадений у відповідача. Позивачка плутається у показах, зокрема щодо надання своїх реквізитів карткового рахунку. Фактично позивачка просить стягувати подвійну орендну плату, тому вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_9 був його зятем, він допомагав йому знайти орендодавців. У 2019 році ОСОБА_9 заснував фермерське господарство, він передав свій пай в оренду, також орендодавцями були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та його родичі. С/г техніка спочатку була його (свідка), також свідок допомагав займатися обробітком землі, були і наймані працівники. До нього зверталася ОСОБА_12 з приводу того, що їй не платять орендну плату, це було в кінці 2022 чи на початку 2023 року. Він казав, що ОСОБА_7 повинен їй сплатити усі кошти. Він від ОСОБА_3 чи інших осіб коштів не отримував для передачі ОСОБА_12 як оплата орендної плати. Також не підписував видаткові касові ордери, які маються в матеріалах справи, хто такі ордери підписував йому не відомо.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні вказав, що є рідним братом ОСОБА_9 . Йому відомо, що його брат веде фермерське господарство. Впродовж 2019-2022 років ОСОБА_7 звертався до нього за фінансовою допомогою, як під час посівної компанія так і коли треба було розраховуватися із орендодавцями. Знає, що орендодавцями є ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ще особа, прізвище якої не пам?ятає. Цим людям орендна плата платилася готівкою, знає це від брата. Він давав у борг кошти брату, знав, що такі кошти будуть витрачені на ті цілі про які казав брат. Письмової розписки не оформляли. Особисто він не був присутній при передачі коштів орендодавцю ОСОБА_13 . ОСОБА_5 знає це бувший тесть брата. Коли брат проживав із своєю дружиною усі справи сім?ї просувалися добре. ОСОБА_16 також іноді звертався до нього за фінансовою допомогою, для ведення свого фермерського господарства, позичені кошти завжди повертав. Після розлучення брата з дружиною відносини між братом та тестем змінилися на гірше, чув про викрадені документи та порушення кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.08.2021 між фермерським господарством «Ярко+Ко» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий № :00:002:0065 для ведення товарного господарства, площею 4.9273 га, що знаходиться на території Петро-Давидівської селищної ради Полтавської області, строк оренди 7 років (а.с.11-14).

Згідно по п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 11 900 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 11 визначено, що орендна плата оплачується до 31 грудня поточного року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця.

Пункт 14 Договору вказує, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності після підписання сторонами п.42 Договору.

Як вказує позивачка після підписання договору оренди відповідач не сплатив їй орендну плату за 2021 та 2022 роки. Кошти в рахунок орендної плати вона отримала на картковий рахунок за 2023 рік вже після того, як подала позов до суду. За 2021 та 2022 роки орендну плату так і не отримала.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_1 в КП «Приватбанк» з січня 2020 року по травень 2023 року відсутні надходження на картку з призначенням платежу орендна плата від ФГ «Ярко+Ко» (а.с.15-23)

Як зазначає відповідач ОСОБА_9 він передавав готівкові кошти для виплати орендної плати ОСОБА_1 через ОСОБА_10 , який був на той час його тестем. Останній йому стверджував, що кошти орендодавцям передавав та віддавав бухгалтеру видатковий касовий ордер.

Так, на підтвердження сплати позивачеві орендної плати за 2022 рік, відповідачем надано суду копію видаткового касового ордера від 23.12.2022 на суму 11 900 грн, яка містить підпис ОСОБА_9 та підпис одержувача ОСОБА_1 (а.с.88)

Оригінал вказаного документа відповідач не надав, оскільки вказує, що у травні-червні 2023 року виявлено крадіжку бухгалтерських документів ФГ «Ярко+Ко», внаслідок чого порушене кримінальне провадження. До цього часу документи не знайдені.

Щодо оцінки допустимості як доказу копії вказаного видаткового касового ордера суд зазначає наступне.

За умовами статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже учасник справи має обов`язок підтверджувати відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього. Учасник справи може подати доказ в копії, що не засвідчена, якщо у нього відсутній оригінал, але у такому разі необхідно зазначити особу, в якій знаходиться оригінал письмового доказу, та заявити клопотання про витребування доказу з обґрунтуванням неможливості самостійно його надати.

Відповідач у справі цих вимог не дотримався, подана ним копія видаткового касового ордера не була засвідчена в порядку, встановленому чинним законодавством, оригінал у відповідача відсутній.

Позивач заперечував проти дійсності вказаного видаткового касового ордера та вказувала, що такий не підписувала і підпис у такому не її.

За положеннями ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд обмежений у праві брати до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином суд вказує, що надана відповідачем копія видаткового касового ордера, без наявності оригінала, не є допустимим доказом сплати орендної плати позивачу за 2022 рік.

Належних доказів сплати позивачці орендної плати за 2021 рік матеріали справи не містять.

Також суд не приймає в якості належного доказу сплати орендної плати позивачу показання свідка ОСОБА_15 , оскільки як вказує свідок особисто не був присутній при передачі коштів безпосередньо ОСОБА_1 . Про те, що позичені кошти передавалися як орендна плата ОСОБА_1 свідку відомо зі слів брата, підтвердити ці обставини свідок не може.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом України, а також законами України, зокрема Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також конкретним договором оренди землі.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте, саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Згідно положень ст.1, 3, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень ст.ст.14, 15 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладання договору оренди землі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтями 21, 22 Закону «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати - стаття 24 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до положень ст. 25 вказаного Закону орендар земельної ділянки поміж іншого зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за 2021 та 2022 роки та пені, суд вказує наступне.

При звернені до суду позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2021 та 2022 роки в загальній сумі 23 800 грн та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 782,47 грн

В судовому засіданні позивачка стверджувала, що кошти за 2021 та 2022 роки в рахунок орендної плати за землю вона не отримувала ні готівкою, ні на картковий рахунок.

Відповідач доказів сплати орендної плати за 2021 та 2022 роки суду не надав.

З підстав вказаних вище суд не приймає як належний та допустимий доказ копію видаткового касового ордера від 23.12.2022 на суму 11 900 грн, оскільки такий наданий без оригінала, а позивачка заперечує факт його підписання.

Разом з тим суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі за 2021 рік позивачем обраховані невірно.

Так позивач просить стягнути орендну плату за 2021 рік в розмірі 11 900 грн.

Проте договір оренди землі укладений між сторонами 26.08.2021, тому розрахунок заборгованості є таким: 127 днів (з 26.08.2021 по 31.12.2021) х 32,60 грн (розмір орендної плати за 1 день - 11900/365) = 4 172,80 грн.

При цьому пеня за прострочення зобов?язання за період з 01.01.2022 по день подачі позову 08.06.2023, згідно п.14 Договору оренди становить 131,47 грн.

За 2022 рік заборгованість по орендній платі становить 11 900 грн, пеня за прострочення зобов?язання за період з 01.01.2023 по день подачі позову 08.06.2023 2591,92 грн.

Разом з тим у позовній заяві позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов?язання за договором оренди в розмірі 782,47 грн, тому з урахуванням меж позовних вимог, з відповідача слід стягнути пеню в розмірі 782,47 грн.

Враховуючи викладене позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі підлягають частковому задоволенню, а саме за 2021 рік в розмірі 4 172,80 грн, за 2022 рік в розмірі 11 900 грн, пеня за прострочення зобов?язання за 2021-2022 роки, згідно позовних вимог, в розмірі 782,47 грн

Щодо позовних вимог про розірвання договору оренди землі, суд зазначає наступне.

Правилами ч.1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.

Згідно ч.1 ст.32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Як зазначено у постанові ВП ВС від 20.11.2024, справа № 918/391/23, під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року, у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23 та інші).

Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 318/433/18 міститься висновок, що неналежне виконання умов договорів також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість по договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу орендна плата за земельну ділянку за період 2021-2022 роки, тобто за два роки поспіль, не виплачувалась взагалі, що свідчить про систематичність несплати орендної плати та порушення п.11 Договору оренди землі.

Заперечення відповідача щодо того, що він фактично сплачував орендну плату за договором оренди землі готівкою, суд вважає необгрунтованим, оскільки матеріали справи не підтверджено передачу готівкових коштів позивачці. Також не підтверджено умисне ухилення позивача від отримання орендної плати.

Частиною 1 та пунктом 4 частини 2 статті 532 ЦК України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Сторонами договору узгоджено місце виконання договору оренди - шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до виписки по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_1 в КП «Приватбанк» з січня 2020 року по травень 2023 року відсутні надходження на картку з призначенням платежу орендна плата від ФГ «Ярко+Ко».

Доводи відповідача про те, що він не знав номера карткового рахунка ОСОБА_1 і тому не міг перерахувати кошти є необґрунтованими, оскільки відповідач, як орендар повинен був вчинити активні дії щодо належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати на картковий рахунок за договором оренди землі.

Отже, матеріали справи свідчать, що відповідачем не виплачена позивачу орендна плата за 2021 та 2022 роки, що є істотним порушенням умов Договору.

Оскільки аргументи відповідача про те, що ним виконувались умови договору оренди землі щодо повного внесення орендної плати за 2021 2022 роки не знайшли свого підтвердження, що свідчить про істотне систематичне порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди, укладеного 26.08.2021 між ОСОБА_1 та ФГ «Ярко+Ко».

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За правилами ч.1 ст. 141 ЦПК України судовій збір стягується пропорційно розміру задоволених вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн та 1073,60 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково (на 68,5%), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1470,80 грн (2147,20 х 68,5 / 100).

Керуючись статтями 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ярко+Ко» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 26.08.2021 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Ярко+Ко», кадастровий № :00:002:0065 для ведення товарного господарства, площею 4.9273 га, що знаходиться на території Петро-Давидівської селищної ради Полтавської області.

Стягнути з Фермерського господарства «Ярко+Ко» () на користь ОСОБА_1 (рнокп НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній платі за земельну ділянку за договором оренди від 26.08.2021 за 2021 та 2022 роки в загальному розмірі 16 072,80 та пеню за несвоєчасне виконання зобов?язання за договором оренди землі від 26.08.2021 в розмірі 782,47 грн, а всього 16 855 грн 27 коп.

Стягнути з Фермерського господарства «Ярко+Ко» () на користь ОСОБА_1 (рнокп НОМЕР_1 ) судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі 1470,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28.01.2025

Головуюча Л.Є. Петренко