УХВАЛА

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 583/3370/23

провадження № 61-663ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський І. М., про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року залишено без змін.

15 січня 2025 року на електронну адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, в якій зазначено, що касаційна скарга направлена до Верховного Суду в паперовому вигляді.

20 січня 2025 року на поштову адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, в якій заявниця проситьскасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року,ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої-другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає дату отримання копії постанови апеляційного суду, не порушує клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень, не зазначає поважності причин пропуску такого пропуску.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Водночас протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести відповідні підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного, заявниці необхідно порушити клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, вказати причини пропуску цього строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявницею не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у липні 2023 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2023 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2 684 грн.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 073,60 грн (2 684 грн*0,4); ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 073,60 грн (2 684 грн*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 13 420 грн (2 684 грн*5) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Згідно із частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, враховуючи характер спору та зміст касаційної скарги, заявниці необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі у такому розмірі: за вимоги немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю)у розмірі 2 147,20 грн (1 073,60 грн х 200%); за вимогу майнового характеру (визнання права власності в порядку спадкування) у розмірі 6 000,00 грн ((300 000,00 грнх 1%) х 200%) (ціна позову зазначена в ухвалі Сумського апеляційного суду від 11 липня 2024 року), що разом становить 8 147,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 грудня 2024 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до

14 лютого 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников