Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6224/24
Номер провадження2-о/711/13/25
РІШЕННЯ
23 січня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретарів судового засідання Бутовської Д.О., Кофанової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Черкаська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що був складений актовий запис №38 ВК Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області з видачею свідоцтва про смерть. Померлий ОСОБА_3 є рідним батьком заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтва про народження. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини кВ. АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі договору обміну за р.№2652 від 03.05.2001 року. ОСОБА_3 заповіту не залишив. Відповідно право на спадкування виникає за законом. В розумінні вимог статті 1261 України до першої черги входе і заявник ОСОБА_2 , як рідний син померлого. ОСОБА_3 на дату своєї смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою №77 від 20.10.2023 року. Разом батьком зареєстрована та проживала також мати заявника ОСОБА_1 .
Заявник вказує, що на день смерті батька він фактично проживав разом з ним за адресою його місця реєстрації - АДРЕСА_1 (будинок належить матері заявника ОСОБА_1 ).
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , батьки заявника, 11 травня 2010 року розірвали шлюб, але проживали разом в будинку матері заявника. З осені 2021 року ОСОБА_2 фактично переїхав проживати в с.Леськи до будинку де фактично проживали батьки, де і перебував дату смерті батька, через відсутність роботи та потреби батька у догляді. Проживаючи разом, як сім`я, якою вони є за родинними відносинами, фактично прийняв спадщину батька, оскільки не вважав, що його місце реєстрації може позбавити можливості успадкувати майно.
У червні 2024 року заявник звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори з метою оформити нерухоме майно померлого батька ОСОБА_3 .. Нотаріусу були надані документи, які свідчать про фактичне місце проживання з померлим, наявність померлому нерухомого майна, їх родинні стосунки. При перегляді документів нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщині за законом. Нотаріус усно відмовила йому у поданні заяви про прийнятті спадщини та зазначила, що оскільки він як спадкоємець на час відкриття спадщини не був зареєстрований разом зі спадкодавцем та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у 6 місячний строк, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Рекомендовано питання про поновлення строку для прийняття спадщини вирішити в судовому порядку.
Між тим, не маючи спільного місця реєстрації з померлим ОСОБА_3 , але проживаючи постійно разом, заявник ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину померлого батька.
Встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_3 йому необхідне для реалізації свого права на оформлення спадщини, в зв`язку з чим звернувся в суд з даною заявою, щоб встановити цей юридичний факт.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 серпня 2024 року відкрито провадження та призначено до розгляду по суті.
13.08.2024 року представником Черкаської міської ради подані заперечення на заяву.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 жовтня 2024 року витребувано докази.
В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила цю заяву задоволити.
Представник заінтересованої особи Черкаської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.
Заслухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04 грудня 1981 року ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Згідно Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 07 квітня 2023 року, батько заявника ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки Виконавчого комітет Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 20.10.2023 №77 вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №38 від 07.04.2023, на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті в домогосподарстві крім померлого була зареєстрована ОСОБА_4 .
Згідно з Актом обстеження місця проживання від 30.07.2024, затвердженого Леськівським сільським головою Бас М.Ф. та підписаного членами комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлено, що з осені 2022 року і по день смерті ОСОБА_3 (померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом з ним проживав його син ОСОБА_2 в домоволодінні, яке належить на праві власності матері заявника ОСОБА_1 .. Проживали як сім`я, вели спільне домогосподарство, мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 брав участь у похованні.
Згідно з Інформацією наданою Черкаською районною державною нотаріальною конторою від 16.11.2024 №1257/01-10 після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася.
Також, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №79428741 від 05.12.2024, наданої Другою державною нотаріальною конторою, відсутня інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .
Як вказав заявник, на час смерті батька ОСОБА_3 він постійно проживав разом з ним за однією адресою та здійснював за батьком догляд, тому вважав себе таким, що спадщину прийняв. На даний час він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з батьком були зареєстровані за різними адресами, тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 повідомила суд про те, що її сусідка ОСОБА_1 , разом із своїм сином ОСОБА_2 та колишнім чоловіком ОСОБА_3 проживали спільно за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218,1268,1269,1270 ЦК України, керуючись ст.ст.258,259,263-265,268,315-319 ЦПК України, суд
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) зі спадкодавцем ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повний текст рішення складено 31.01.2025 року

Головуючий: Р. В. Демчик