Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1601/23

Номер провадження: 2/511/16/25

28.01.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області ускладі:

головуючого судді - Гринчак С. І., секретаря судового засідання Полихи Ю.О.

за участю:

представника позивача - Шинкар Г.В. (дистанційно)

представника відповідача - Панчошенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2010 року в розмірі 91163,48грн. та з клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.10.2010 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 10000грн., який в подальшому збільшився до 75000,00грн. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед АТ КБ Приват Банк станом на 22.05.2023 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 91163,48грн., яка складається з заборгованість за кредитом 75081,98грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 16081,50грн., що стало підставою для позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 511/2491/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційного Банку "Приват Банк" про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2024 року у справі № 511/2491/22 задоволено апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк", Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.10.2023 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів у розмірі 78637,22 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 10.06.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 18.04.2024 року, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та малозначній справі і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.10.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 12 листопада 2024 року о 09год. 30хв.

15.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні подала заяву про відкладення судового розгляду справи по суті з метою звернення за правничою допомогою, підготування відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та наданні додаткових доказів.

Протокольною ухвалою суду від 15.01.2025 року, без виходу суду до нарадчої кімнати, було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 та судове засідання відкладено до 28 січня 2025 року о 15 год.30 хв.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панчошенко С.О., якій діяв на підставі ордеру серії ВН №1466746 від 28.01.2025 року подав відзив на позовну заяву з додатками, та просив поновити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свою заяву тим, що відповідачка ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, тривалий час хворіла і на даний час продовжує хворіти, а тому вона тільки сьогодні уклала з ним, як адвокатом договір і він мав можливість підготувати відзив. У в`язку із цим просив його заяву про поновлення строку на подання відзиву задовольнити.

Представник позивача Шинкар Г.В., перебуваючи в режимі відеоконференції та яка діє на підставі довіреності №8583-К-О від 15.08.2023 року, залишила питання про можливість поновлення строку для подання відзиву, на розсуд суду, при цьому вважала необхідним зі змістом відзиву та додатками до нього ознайомитися в повному обсязі.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку представника відповідача, врахувавши позицію представника позивача, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

За приписами ч.ч.1-3 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст.191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

За приписами ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані , зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 6 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Порядок і строк подачі відзиву регламентовано ст. 191 ЦПК України.

При цьому слід зауважити, що встановлення законодавцем часових обмежень на подання відзиву та доказів спрямоване на неприпустимість зловживання учасниками справи своїми правами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначала, що вона не може самостійно представляти свої заперечення на позовну заяву, оскільки є юридично необізнаною, тому просила суд відкласти розгляд справи з метою звернення до фахівця в галузі права, а саме адвоката, який буде представляти її інтереси в суді.

В судовому засіданні встановлено, що договір на надання правничої допомоги відповідачу по справі ОСОБА_1 укладений з адвокатом Панчошенко С.О. лише 28 січня 2025 року.

Вирішуючи питання про можливість прийняття відзиву, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, враховуючи вимоги ч.5 ст.12 ЦПК України сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання поновлення пропущеного строку для подання відзиву, суд враховує основні засади цивільного судочинства, в тому числі, принципи пропорційності, змагальності, диспозитивності, які гарантують право кожного учасника процесу подати свої докази, відстоювати свою позицію перед судом, враховуючи значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, обов`язок суду сприяти учасникам процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, та розглянути справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів.

Беручи до уваги наведені підстави для поновлення пропущеного строку, а також важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті, суд визнає причини пропуску встановленого строку поважними та вважає за необхідне поновити позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 127, 174, 178,179,180, 191, ч.2 ст.258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Панчошенко С.О. про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву - задовольнити.

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подачу відзиву на позовну заяву.

Прийняти відзив ОСОБА_1 на позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, з додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 29 січня 2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак