Справа № 369/7462/24
Провадження № 2/369/2236/25
24.01.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І. О.,
при секретарі Херенковій К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/7462/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитним договором № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року в розмірі 157 268,68 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 вересня 2022 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , укладений Кредитний договір №2/4188684. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання кредит в сумі 118 690,26 грн..
Строк користування кредитом з 15 вересня 2022 року до 14 вересня 2028 року (включно). Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як День повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за: - Кредитним договором №1/4188684, укладеним між Банком та Позичальником 17 вересня 2021 року.
Відповідно до п.п. 1.3.1-1.3.2 п. 1.3. ст. 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: щомісячно процентну винагороду за користування кредитом (надалі - проценти) у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка). Проценти нараховуються і сплачуються у валюті кредиту. Щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2349,98 грн.
29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимог до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №2/4188684 від 15 вересня 2022 року.
Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29 серпня 2023 року, у відповідності до умов Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені Договором.
15 вересня 2023 року передача права вимоги за кредитним договором №2/4188684 від 15 15 вересня 2022 року відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги.
Як зазначає позивач, ОСОБА_1 знаходиться в Реєстрі до Договору про Відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року за №122. 15 вересня 2023 року до ОСОБА_1 АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29 серпня 2023 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №2/4188684 від 15 вересня 2022 року. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 157268,68 грн., що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором.
Таким чином, позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 24 лютого 2024 року у Позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором №2/4188684 від 15 вересня 2022 року у загальному розмірі 157 268,68 грн., яка складається з: рахунок строкової заборгованості 106 670,81 грн.; рахунок простроченої заборгованості 6 759,17 грн.; рахунок нарахованих відсотків 1 420,69 грн.; рахунок прострочених відсотків 14 218,25 грн.; рахунок комісії 2 349,98 грн.; рахунок простроченої комісії 25 849,78 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 15 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою на зміну умов кредитного договору № 1/4188684 від 17 вересня 2021 року та між сторонами було укладено Кредитний договір №2/4188684.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання кредит в сумі 118 690,26 грн.. Строк користування кредитом з 15 вересня 2022 року до 14 вересня 2028 року (включно). Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як День повернення кредиту.
Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за Кредитним договором №1/4188684, укладеним між Банком та Позичальником 17 вересня 2021 року.
Відповідно до п.п. 1.3.1-1.3.2 п. 1.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: щомісячно процентну винагороду за користування кредитом (надалі - проценти) у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка). Проценти нараховуються і сплачуються у валюті кредиту. Щомісячно комісійну винагороду (надалі комісія) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2349,98 грн.
Аналогічні умови надання кредиту містить Паспорт споживчого кредиту, який містить власноручний підпис відповідача.
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.2 Договору, в сумі, визначеній п. 1.1. Договору. Видача кредиту готівкою не передбачена.
Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.2 Договору.
На виконання умов договору, АТ «Креді Агріколь Банк» було перераховано кредитні кошти на рахунки заборгованості за договором, визначеним пунктом 1.2 Договору, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями № REF2996894 від 15 вересня 2022 року в кількості шість одиниць на загальну суму 118 690,26 грн. Призначення платежу рефінансування кредитної заборгованості по договору 1/4188684 від 17.09.2021 ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом та комісії (якщо передбачена) згідно Договору здійснюється з дня перерахування кредитних коштів на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.2. Договору до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Нарахування процентів здійснюється в День повернення кредиту, на фактичну суму заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів день надання кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту не включається.
Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, Позичальник сплачує заборгованість за Договором (заборгованість за кредитом, процентами, комісію (якщо передбачена), штрафами, пенею тощо) терміни та в розмірі згідно умов Договору на єдиний рахунок № НОМЕР_1 в Банку. В цей же день сума платежу перераховується на рахунок нарахування процентів, комісії (якщо передбачена), на позичковий рахунок та на відповідні рахунки Банку для погашення можливих штрафних санкцій, передбачених Договором.
ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до Паспорту споживчого кредиту від 15 вересня 2022 року та Додаток 1 до Кредитного договору № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року, якими погоджено Таблиці обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Рух коштів по рахунку відповідача підтверджується виписками з рахунку за періоди з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2023 року.
29 серпня 2023 року між ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (Новий кредитор) та АТ «Креді Агріколь Банк» (Первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги за зразком, наведеним в Додатку №1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що міститься в Додатку №4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
На виконання вимог укладеного договору ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перерахувало на користь АТ «Креді Агріколь Банк» грошові кошти у розмірі 12 944 500,00 грн. та 125 610,10 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 150 від 18 вересня 2023 року та № 4884 від 18 вересня 2023 року, відповідно. Призначення платежу оплата за відступлення права вимоги по Договору № 4-2023 від 29.08.2023 р. Без ПДВ.
З Реєстру прав вимоги № 1 Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року від 15 вересня 2023 року встановлено, що ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло право грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №2/4188684 від 15 вересня 2022 року в розмірі 157 268,68 гривень.
15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення ОСОБА_1 про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29 серпня 2023 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №2/4188684 від 15 вересня 2022 року в сумі 157 268,68 грн.
За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено положеннями ст. 1055 ЦК України).
Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.
Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.
Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.
За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 , будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитний договір, таким чином погодивши всі його істотні умови.
Як убачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за кредитним договором банк перед відповідачем виконав.
Згідно з розрахунком заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредиту, наданому ОСОБА_1 , Кредитний договір № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року, складеним представником АТ «Креді Агріколь Банк» станом на 15 вересня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 157 268,68 грн., яка складається з: рахунок строкової заборгованості 106 670,81 грн.; рахунок простроченої заборгованості 6 759,17 грн.; рахунок нарахованих відсотків 1 420,69 грн.; рахунок прострочених відсотків 14 218,25 грн.; рахунок комісії 2 349,98 грн.; рахунок простроченої комісії 25 849,78 грн.
Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року в сумі 157 268,68 грн., а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Водночас, щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 2 349,98 гривень та простроченої комісії в сумі 25 849,78 гривень, суд зазначає наступне.
Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, у зв`язку з чим, у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Як уже зазначалося судом вище, умовами укладеного між сторонами договору № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в п.п. 1.3.2 п. 1.3. Кредитного договору № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року умови щодо обов`язку позичальника сплачувати щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2 349,98 грн., є нікчемними.
Частиною 4 ст. 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 55 вказаного Закону.
Як унормовано положеннями ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Правилами ч. 1, ч. 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідає змісту кредитних правовідносин.
Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами.
З огляду на вказане вище, положення кредитного договору № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року про сплату позичальником на користь банку щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2349,98 грн. (п.п. 1.3.2 п. 1.3. Кредитного договору) суперечать положенням ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» і є нікчемними з моменту укладення цього правочину.
За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 28 199,76 гривень, а відтак, позовні вимоги ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року частково у розмірі 129 068,92 грн., яка складається з: рахунок строкової заборгованості 106 670,81 грн.; рахунок простроченої заборгованості 6 759,17 грн.; рахунок нарахованих відсотків 1 420,69 грн.; рахунок прострочених відсотків 14 218,25 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 82,07% від ціни позову, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 988,06 гривень (2 422,40 * 82,07% : 100% = 1 988,06).
Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" заборгованість за кредитним договором № 2/4188684 від 15 вересня 2022 року в розмірі 129 068 (сто двадцять дев`ять тисяч шістдесят вісім) грн. 92 (дев`яносто дві) коп., яка складається з: рахунок строкової заборгованості 106 670,81 грн.; рахунок простроченої заборгованості 6 759,17 грн.; рахунок нарахованих відсотків 1 420,69 грн.; рахунок прострочених відсотків 14 218,25 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" судовий збір у розмірі 1 988 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 06 (шість) коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Інна ФІНАГЕЄВА