Дата документу 28.01.2025
Справа № 501/3493/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.

присяжних: Кульбачук О.М., Поведик Т.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кочкіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

І. стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить суд визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісті 27 січня 2024 року поблизу населеного пункту Первомайське, Донецької області, внаслідок інтенсивних бойових зіткнень з ворогом під час виконання бойового завдання.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 його рідний брат, який проходив службу, був розвідником навідником розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

31.01.2024р. йому ( ОСОБА_1 ) надійшло сповіщення сім ї №154/752 в якому було зазначено, що ОСОБА_1 зник безвісті 27.01.2024р. поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області, внаслідок інтенсивних бойових зіткнень з ворогом під час виконання бойового завдання. .

ОСОБА_2 має статус зниклого безвісті за обставин, що загрожували йому смертю.

02.07.2024р. ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за заявою заявника відкрито кримінальне провадження.

Весь цей час брат на зв`язок не виходить та місце його знаходження не відоме.

Необхідність встановлення факту визнання ОСОБА_2 зниклим безвісті заявнику необхідно для оформлення відстрочки від проходження військової служби на підставі ч.3 п.4 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Представник Міністерства оборони України Дубчак Д.В. надав суду заяву в якій вказав, що міністерство заперечує проти задоволення заяви з тих підстав, що ОСОБА_2 , згідно сповіщення №1/274 від 31.01.2024р. зник 27.01.2024 р. поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області, внаслідок інтенсивних бойових зіткнень з ворогом під час виконання бойового завдання, тобто не пройшло року з моменту останніх відомостей про місце перебування ОСОБА_2 , як це визначено ч.1 ст.43 ЦК України (а.с.42).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності (а.с.44-46).

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не прибув, надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Заінтересовані особи: представник Міністерства оборони України, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не прибули та не повідом мил про причини неявки.

IIІ. Процесуальні дії у справі

15.08.2024р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.17).

26.09.2024 р. постановлена ухвала про залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи Міністерство оборони України(а.с.27).

10.12.2024р. постановлена ухвала про залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 (а.с.51).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приходиться рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.9,10).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні»,в Україні введено воєнний стан, який діє по даний час.

ОСОБА_1 отримав сповіщення сімї №154/752 про те, що його брат старший солдат ОСОБА_2 , розвідник-навідник розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 залишаючись вірним військової присязі, виявивши стійкість і мужність у бою на нашу Батьківщину зник безвісті 27 січня 2024 року поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області, внаслідок інтенсивних бойових зіткнень з ворогом під час виконання бойового завдання (а.с.11).

ОСОБА_2 , 26.11.1988 р. отримав статус особи, що зникла безвісті за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.12).

ВП№1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області внесені відомості про кримінальне правопорушення №0000572 від 02.07.2024р. (а.с.12).

З моменту зникнення ОСОБА_2 будь-якої інформації про його місцезнаходження, в т.ч. і про перебування останнього у полоні, не надходило.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 317/3139/15-ц).

При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Представником заявника надано суду належні та допустимі докази того, що починаючи з 27 січня 2024 року, як за місцем проходження військової служби, так і в будь-яких інших місцях відсутні будь-які відомості про місцезнаходження ОСОБА_2 , який безвісно зник при обставинах, що загрожували йому смертю, і всі заходи, які вживались для його розшуку, виявились безрезультатними.

Крім того, заявником вказано легітимну мету встановлення даного факту, яка полягає в отриманні, на підставі п.4 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від мобілізації.

Оцінюючи належність, допустимість, достатність та взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

З урахуванням викладених обставин, за наявності обґрунтованих даних про те, що заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду на обставини, які зумовили звернення заявника до суду із даною заявою, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно перебування та проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. 4, 9, 265, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісті 27 січня 2024 року поблизу населеного пункту Первомайське, Донецької області, внаслідок інтенсивних бойових зіткнень з ворогом під час виконання бойового завдання.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Смирнов

Присяжні: О.М.Кульбачук

Т.П.Поведик