Справа № 203/660/25
Провадження № 2/0203/941/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 січня 2025 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2/0203/941/2025 матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2024 року позивач, звернувшись у встановленому порядку за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 08 лютого 2025 року, вперше через уповноваженого представника в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС подав до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська цю заяву, пред`являючи позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2025 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 31 січня 2025 року.

Так, відповідно до ч.ч. 6-8 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд непізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання(перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом з тим, у суду відсутня можливість самостійно отримати відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має зареєстроване місця проживання на тимчасово окупованій території України та може бути внутрішньо переміщеною особою і мати місце проживання на підконтрольній Україні території.

Такі відомості можуть міститись в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних якої є Міністерство соціальної політики.

Відповідно до ч. 52 ст. 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423 Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань забезпечує формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до абзацу сьомого підпункту 1 пункту 3 Положення про Національну соціальну сервісну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 783 (далі Положення № 783), основними завданнями Нацсоцслужби є реалізація державної політики у сфері соціального захисту населення з питань соціального захисту осіб з інвалідністю, осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, внутрішньо переміщених осіб, ветеранів праці, ветеранів військової служби, жертв нацистських переслідувань, дітей війни, жертв політичних репресій. Згідно з підпунктом 13 пункту 4 Положення № 783 Нацсоцслужба для виконання визначених для неї завдань з питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб, зокрема, узагальнює в межах повноважень статистичні дані щодо внутрішньо переміщених осіб, забезпечує в межах повноважень проведення моніторингу виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 41 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення ЄІБД ВПО.

Також, згідно з пунктами 2 та 14 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 646 (зі змінами) (далі Порядок № 646) адміністратором ЄІБД ВПО, відповідальним за забезпечення формування та ведення відповідної бази є Мінсоцполітики.

Абзацом п`ятим пункту 6 Порядку № 646 визначено, що розголошення отриманих уповноваженими органами персональних даних про внутрішньо переміщену особу без її згоди забороняється, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 16 Закону «Про захист персональних даних» суб`єкт відносин, пов`язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу до персональних даних володільцю персональних даних. У запиті зазначається, зокрема, мета та/або правові підстави для отримання запитуваної інформації.

Таким чином, згідно вищевказаного Положення реалізація державної політики у сфері соціального захисту населення (в тому числі внутрішньо переміщених осіб), узагальнення статистичних даних щодо внутрішньо переміщених осіб віднесена до компетенції Мінсоцполітики.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, з метою встановлення дійсного місця проживання відповідача та недопущення порушення його прав, суд вважає за необхідне витребувати від Мінсоцполітики відомості з ЄІБД ВПО відносно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 187, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати у Міністерства соціальної політики України () інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) а саме:

- загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать);

- відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України);

- дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/ перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньопереміщених осіб»;

- дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення;

- адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону;

- відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно відсутньою.

Витребувані документи надати Кіровському районному суду м. Дніпропетровська (49006, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 59) у строк не пізніше п`яти днів із дня отримання копії цієї ухвали.

З метою пришвидшення обміну інформацією та економією витрат на поштові відправлення пропоную Мінсоцполітики надати витребувану судом інформацію шляхом її надсилання на електронну поштову адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із посиланням на номер справи - № 203/660/25.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Колесніченко