РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі судді Кожихової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 638/19850/24 за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ в Харківській області) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУПФУ в Харківській області надмір виплачену суму пенсії в розмірі 22 915, 11 грн (двадцять дві тисячі дев`ятьсот п`ятнадцять грн 48 коп).

Позовна заява мотивована тим, що за період з 07 листопада 2019 року по 31 грудня 2019 року відповідач пенсія виплачена головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262- XII. Зокрема, ОСОБА_1 , отримуючи пенсію за вислугу років повторно працевлаштувався на службу, який не відноситься до підрозділів поліції особливого призначення, та не вчасно повідомив орган пенсійного забезпечення про обставини, що спричинили зміну розміру його пенсії та припинення її виплати. У такому випадку невиконання ОСОБА_1 вчасно цього обов`язку, покладеного на нього Законом, та одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсій є підставою для покладення на відповідача обов`язку повернути органу пенсійної забезпечення суми зайво отриманої пенсії. Зазначає, що на підставі п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України з метою досудового врегулювання спор щодо відшкодування надміру виплачених коштів в сумі 22 915, 11 грн ГУПФУ в Харківській області на адресу відповідача було неодноразово направлено листи №35684/03.2-20 від 06.12.2019 та № 2000-0309-8/165692 від 06.11.2023 з вимогою добровільного внесення коштів, проте дані листи були відповідачем проігноровані та безпідставно отримані кошти у розмірі 22 915, 11 грн повернуті не були. А відтак, ГУПФУ в Харківські області змушене звернутися до суду з позовною заявою.

2.Виклад позиції відповідача

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

3.Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії передано на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова в межах територіальної підсудності.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника.

Відповідач у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, наголошував на тому, що вчасно повідомив про своє працелаштування, жодних повідомлень про необхідність повернення надмірно сплачених сум не отримував.

4.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

На підставі подання від 27.02.2019 № 11/ПВ-8285 Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.02.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років (а.с.5-8).

04.12.2019 ОСОБА_1 надав заяву про внесення відповідних змін до пенсійної справи та витяг з наказу від 12.11.2019 № 88 о/с територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, відповідно до якого ОСОБА_1 поновлено на службу до Служби судової охорони з 07.11.2019 на посаду начальника служби інформаційно - аналітичної роботи територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (а.с. 14-15).

Виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалась в повному обсязі включно по 31.12.2019.

На підставі отриманої інформації Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області керуючись статтею 2 Закону № 2262-ХІІ виплату пенсії відповідачу припинило у зв`язку із поновленням на службі з 07.11.2019.

Згідно розрахунку на утримання пенсії за пенсійною справою № ) за період з 07.11.2019 по 31.12.2019 утворилась надміру виплачена сума пенсії в розмірі 22915, 11 грн, що слугувало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення надмірно виплаченої пенсії через незгоду відповідача повернути вказані кошти у позасудовому порядку.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з виплатою ГУПФУ в Харківській області пенсії за період з 07.11.2019 по 31.12.2019, коли відповідач працевлаштувався на посаду, яка виключає можливість виплату пенсії за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

5.Застосування норм права, оцінка доказів та мотиви ухваленого рішення

Статтею 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, згідно з частинами другою - четвертої статті 2 Закону № 2262-ХІІ пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Зазначений у частині третій цієї статті порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу па посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення.

Статтею 60 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що у випадку якщо особа, яка отримує пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, працевлаштувалася на службу, яка не відноситься до підрозділів поліції особливого призначення, та не вчасно повідомила орган пенсійного забезпечення про обставини, що спричинили обов`язкове припинення виплати такої пенсії (при цьому відомості про її працевлаштування не могли бути відомі органам Пенсійного фонду через несплату єдиного внеску чи не подання роботодавцем звітності), то одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсій є підставою для покладення на таку особу обов`язку повернути органу пенсійної забезпечення суми зайво отриманої пенсії.

В контексті розгляду цієї справи суд уважає за необхідне встановити, чи вчасно ОСОБА_1 виконав свій обов`язок із повідомлення про обставини, що мали наслідком припинення виплати пенсії.

Слід зазначити, що чинним законодавством, що регулює питання виплати пенсій особам, звільненим з військової служби, не встановлено чітких строків, в межах яких пенсіонер має повідомити про зміну обставин, що впливають на зміну розміру пенсії чи припинення її виплати, що на думку суду свідчить, що така особа має звернутися у найкоротший та розумний строк з дня виникнення таких обставин.

З огляду на матеріали справи, відповідачу з 01.02.2019 призначено пенсію за вислугу років (а.с.5-8). З 07.11.2019 відповідач працевлаштувався на посаду начальника служби інформаційно - аналітичної роботи територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (а.с. 14-15).

04.12.2019 ОСОБА_1 надав заяву про внесення відповідних змін до пенсійної справи та витяг з наказу від 12.11.2019 № 88 о/с територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про працевлаштування.

Водночас, не зважаючи на те, що заяву про зміну обставин, що вливають на розмір пенсії подано 04.12.2019, виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалась в повному обсязі включно по 31.12.2019, що свідчить про відсутність саме рахункової помилки з боку позивача та має наслідком несвоєчасне реагування на повідомлені відповідачем обставини щодо його працевлаштування у спосіб виплати пенсії в грудні 2019 року незважаючи на те, що факт працевлаштування був відомий позивачу на початку місяця.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 цього Кодексу передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Так, у ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум (постанова ВП Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 753/15556/15-ц).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що доказів, які підтверджують недобросовісну поведінку з боку відповідача, позивачем не наведено, при цьому суд встановив, що відповідач в межах місяця звернувся із відповідною заявою про факт працевлаштування, що свідчить про добросовісність його дій, в той час як позивач, незважаючи на обізнаність із фактом працевлаштування, здійснив виплату пенсії в грудні 2019 року, та не допустив рахункову помилку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУПФУ в Харківській області є необґрунтованими, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

6.Розподіл судових витрат

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 - 265, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, 3 під., 2 пов., )

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2025.

Суддя Г.В.Кожихова