ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1112/25 Справа № 205/7046/24 Суддя у 1-й інстанції - Терещенко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Моторно (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України через свого представника звернулося до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування посилається на те, що 11 серпня 2022 року о 21 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро по вул. Моніторна, 7, не дав перевагу в русі автомобілю OPEL OMEGA, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Моніторна, в результаті чого скоїв з ним зіткнення.

В результаті ДТП автомобіль, OPEL OMEGA, номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження з матеріальними збиткими.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , було визнано особою винним у вчиненні правопорушенні передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 9596,54 грн. Виплата страхового відшкодування була здійсненна МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило аварійного комісара, вартість послуг якого становить 1317,00 грн. Виплата ТТСБУ була здійснена на підставі рахунку-фактури. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 10913,00 грн., у зв`язку з вищевикладеним просить стягнути відповідача на їх користь суму завданої майнової шкоди у розмір 10913,54 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року клопотання представника позивача про закриття провадження та повернення судового збору задоволено частково, провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою від позову.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі з інших підстав,а саме з підстав відсутності предмета спору.

Зазначав, що ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09. 2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.09.2024 року на адресу позивача від відповідача надійшло підтвердження про те, що він має статус учасника бойових дій Серії НОМЕР_3 , дата видачі 29.04.2019 року.

24.09.2024 року представник позивача звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач звернувся до МТСБУ та надав копію посвідчення для ветеранів війни учасників бойових дій, які мають право на пільги встановлені законодавством України. Також просив повернути сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Зазначає, що суд першої інстанції помилково зазначив в ухвалі, про те, що предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, з чим не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідач по справі набув статусу УБД 29 квітня 2019 року. На час скоєння ДТП, а саме 11 серпня 2020 року відповідач був звільнений від відповідальності щодо відшкодування МТСБУ регресних виплат. Позивач при подачі позовної заяви до суду не володів інформацією про те, що відповідач має статус УБД.

Тобто, предмет спору між сторонами був відсутній та не існував на час пред`явлення позову, відповідно представником позивача і була подана заява про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Суд першої інстанції помилково розцінив заяву про закриття провадження у справі як відмову позивача від позову.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про отримання позивачем документів в електронному суді. ОСОБА_1 в судове засідання з`явився.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до МТСБУ про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 10 913,54 грн.

З наданого відповідачем посвідчення статусу учасника бойових дій, позивачеві стало відомо, що відповідач не несе відповідальність у зв`язку з встановленням права на пільги встановленні законодавством України.

З урахуванням встановленого, позивач звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено відсутність предмету спору, Крім того, представник позивача 03 вересня 2024 року сформував у системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримував у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував, що також свідчить про наявність спору на час призначення до розгляду справи. Враховуючи заяву представника позивача від 24 вересня 2024 року, суд розцінив її як заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, у зв`язку з чим клопотання представника позивача задоволено частково лише в частині закриття провадження.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору; а пунктом 4 цієї норми - якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 522/8782/16-ц зазначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу ЄСПЛ до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, закриття провадження у справі внаслідок відсутності предмета спору пов`язується з тим, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самим сторонами врегульовані спірні питання. Закриття провадження в справі може з цієї підстави мати місце як за заявою сторони в процесі, так і за відсутності такої.

Натомість закриття провадження в справі внаслідок відмови позивача від позову при певній зовнішній подібності до закриття провадження через відсутність предмета спору пов`язується з іншими підставами та діями: обов`язковою наявністю заяви (вольової дії) позивача; роз`ясненням позивачу процесуальних наслідків його дій; прийняттям судом відмови позивача від позову. Відсутність предмета спору і відмова позивача від позову не є тотожними юридичними фактами, відмова від позову може мати місце з різних причин, а предмет спору при цьому може продовжувати існувати.

Як вбачається із змісту клопотання про закриття провадження у справі, представник позивача просив закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору.

Право вибору процесуального способу закінчення судового спору з відповідачем, якщо для цього у позивача виникли підстави, належить позивачеві.

Отже, Моторне (транспортне) страхове бюро України ставило питання про закриття провадження в справі внаслідок відсутності предмета спору.

Однак, суд першої інстанції закрив провадження у справі з іншої підстави - відмови позивача від позову, тоді як така заява від представника Моторно (транспортного) страхового бюро України до суду не надходила.

Таким чином, за відсутності заяви представника позивача про відмову від позову, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, не уточнивши з яких підстав просить позивач закрити провадження і чим він це обґрунтовує.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат буде вирішено при остаточному прийнятті судового рішення судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника представника Моторно (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: