Справа № 456/3566/15-ц
Провадження № 4-с/456/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря судового засідання Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

встановив:

Короткий виклад позицій сторін у справі.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, у якій, після уточнення вимог, просить скасувати постанову ВП № 51017002 старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Федоришин Н.С., про накладення штрафу на користь стягувача у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 6982,78 грн; скасувати постанову ВП № 51017002 старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Федоришин Н.С. про накладення штрафу на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 48214.67 грн; зобов?язати старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Федоришин Н.С., в провадженні якої перебуває виконавче провадження ВП №51017002 з примусового виконання виконавчого листа №456/3566/15-ц виданого 04.05.2016 року, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 за період 03 червня 2019 року до липня 2024 року (включно), згідно поданого розрахунку, зменшивши при цьому загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів на суму 135789,90 грн.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник покликається на те, що 05 травня 2016 року Стрийським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції відкрито виконавче провадження №51017002 по примусовому виконанні виконавчого листа №456/3566/15-ц винесеного 04.05.2016 року старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС Федоришин Н.С.. Надалі, 09.08.2024 року в.о. начальника Стрийського ВДВС Мацюпою А.А. винесено постанову про скасування процесуального документу, винесеного старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС Федоришин Н.С. по примусовому виконанні виконавчого листа №456/3566/15-ц від 04.05.2016 року, яким скасовано документ «Накладення штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів» від 02.08.2024 року, у відповідності до виконавчого листа виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку починаючи з 18.08.2015 року і до досягнення повноліття.На виконання зазначеної вище постанови, старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС ОСОБА_5 станом на 09.08.2024 року сформовано «Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів» на загальну суму 172 880 грн 57 коп. Однак, скаржник стверджує, що при нарахуванні зазначеного вище розміру заборгованості старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС ОСОБА_5 не враховано платіжні квитанції по сплаті ним аліментів за період з червня 2019 року по липень 2023 року в загальній сумі 135 798,90 грн. У зв`язку з цим, старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС Федоришин Н.С. винесено постанову ВП №51017002 про накладення на скаржника штрафу на користь стягувача у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 6982,78 грн, та постанову ВП №51017002 про накладення на нього штрафу на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 48214,67 грн.. Скаржник вважає такі дії державного виконавця неправомірними та безпідставними, а тому 23.09.2024 року, через свого представника, оскаржив розрахунок заборгованості зі сплати аліментівдо Стрийського ВДВС, з підстав його невідповідності фактично сплаченим ним аліментам. Однак, відповідно до листаСтрийського ВДВС від 30.09.2024 року №38034 у здійсненні перерахунку скаржнику відмовлено, у зв`язку з тим, що представлені до розрахунку банківські квитанції не містять точних даних, повної дати сплати аліментів, відсутності у квитанціях призначення платежу, а також через неналежний вигляд квитанцій. Відтак, скаржнику рекомендовано звернутися до суду, а тому просить подану ним скаргу на дії державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Старший державний виконавець Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоришин Н.С., скориставшись своїм правом, подала до суду заперечення на подану скаргу. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що немає підстав для проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, оскільки скеровані ОСОБА_1 квитанціїне містять точних даних, а саме відсутня повна дата сплати аліментів, відсутнє призначення платежу та кошти сплачено на ім`я дитини ОСОБА_6 , а не на ім`я матері (стягувача) ОСОБА_7 , неналежний вигляд квитанцій. Відтак, просить відмовити у задоволенні поданої ОСОБА_1 скарги на дії державного виконавця.

При цьому в судовому засіданні державний виконавець зауважила, що до того як стягувач звернулась у Стрийський ДВС з заявою, про перерахунок аліментів, ними приймались квитанції, які подавав скаржник і ці кошти зараховувались в якості аліментів, однак в подальшому, зважаючи, що у квитанціях не було зазначено необхідні реквізити, такі перестали брати до уваги та нарахували заборгованість.

Стягувачка ОСОБА_8 , незважаючи на неодноразові виклики, в судове засідання не з`явилась.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної скарги визначено суддю Янів Н.М..

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 21.10.2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без руху. Скаржнику надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення скарги без руху.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 12.11.2024 року, після усунення скаржником недоліків зазначених в ухвалі від 21.10.2024 року, шляхом поданням уточненої скарги, відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.Призначено судове засідання для розгляду вищезазначеної скарги на 03.12.2024 оку о 11:00 год. в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 89.

Протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 03.12.2024 року у судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2024 року з метою повторного виклику стягувача. В подальшому для долучення письмових доказів оголошено перерву до 21.01.2025 року.

Розгляд справи по суті відбувся 21.01.2025 року.

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Встановленні судом фактичні обставини справи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Судом встановлено, що 05 травня 2016 року Стрийським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції відкрито виконавче провадження №51017002 по примусовому виконанні виконавчого листа №456/3566/15-ц винесеного 04.05.2016 року.

Відтак, 02.08.2024 року зроблено розрахунок по сплаті аліментів та встановлено , що наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка перевищує сукупний розмір за три роки, відтак винесено постанову про накладення штрафу, яку разом з викликом скеровано сторонам для виконання та відома. Згодом, а саме 08.08.2024 року винесено постанову про накладення штрафу, оскільки ще наявна заборгованість понад один рік.

Однак, 09.08.2024 року в.о. начальника Стрийського ВДВС Мацюпою А.А. складено постанову про скасування процесуального документу, винесеного старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС Федоришин Н.С. по примусовому виконанні виконавчого листа №456/3566/15-ц від 04.05.2016 року, яким скасовано документ «Накладення штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів» від 02.08.2024 року, у відповідності до виконавчого листа виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку починаючи з 18.08.2015 року і до досягнення повноліття.

На виконання зазначеної вище постанови, старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС ОСОБА_5 станом на 09.08.2024 року сформовано новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на загальну суму 172 880 грн 57 коп.

В подальшому, старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС Федоришин Н.С. винесено постанову ВП №51017002 про накладення на скаржника штрафу на користь стягувача у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 6982,78 грн, та постанову ВП №51017002 про накладення штрафу на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 48214,67 грн.

Однак, до матеріалів справи скаржником подано реєстр банківських квитанцій по оплаті аліментів ОСОБА_2 , згідно якого вбачається, що скаржник з червня 2019 року по липень 2023 року систематично здійснював перерахування коштів на рахунок стягувача та дітей. Загальна сума, на яку були здійсненні перекази становить 135 789, 90 гривень.

При цьому, при проведенні таких перерахунків боржником не вказано цільове призначення коштів, а саме, що це сплата аліментів, а тому державним виконавцем Стрийського ВДВС Федоришин Н.С. не враховано платіжні квитанції по сплаті ним аліментів за період з червня 2019 року по липень 2023 року.

Відтак, 23.09.2024 року, через свого представника, боржник оскаржив розрахунок заборгованості зі сплати аліментівдо Стрийського ВДВС, з підстав його невідповідності фактично сплаченим ним аліментам. Однак, відповідно до листаСтрийського ВДВС від 30.09.2024 року №38034 у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з тим, що представлені до розрахунку банківські квитанції не містять точних даних, повної дати сплати аліментів, відсутності у квитанціях призначення платежу, а також через неналежний вигляд квитанцій.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно законодавець визначив обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При цьому, суду зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені у скарзі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Скаржник, звертаючись до суду, посилався на те, що в розрахунок державного виконавця щодо заборгованості по аліментах не враховано грошові кошти, які ним були сплачені на користь стягувача в період з червня 2019 року по липень 2023 року.

Протягом цього періоду заявник сплачував аліменти на утримання дітей шляхом переказу грошових коштів безпосередньо на рахунок стягувача та їхніх дітей.Факт здійснення переказів за цей період підтверджується розрахунком та платіжними квитанціями про переказ коштів, копії яких долучено до матеріалів справи.

Заперечуючи проти зарахування цих коштів як аліментів, державний виконавець вказав, що долучені квитанції не містять призначення платежу, що унеможливлює їх віднесення до аліментів.

При цьому, будь-які докази, що сплачені боржником кошти на рахунок стягувача не є аліментами та мають інше цільове призначення в матеріалах справи відсутні.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 206/2658/22 (провадження № 61-4693св23) зроблено висновок, що «незазначення таких даних у квитанціях не спростовує того, що перерахунок коштів на користь стягувача боржник здійснював саме з метою надання утримання дитини».

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій. Встановленню підлягає наявність або відсутність інших правовідносин між подружжям, які могли б бути підставою для зарахування спірних сум, не в рахунок погашення заборгованості за аліментами, а в рахунок погашення інших зобов`язань.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року в справі № 642/6906/16-ц зроблено висновок, що відсутність інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість самостійно вказувати призначення платежу у таких грошових переказах може свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 дійшов висновку, що у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не подала жодних заперечень отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів.

Також, у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 707/999/21 враховано те, що немає відомостей про існування у боржника перед стягувачем будь-яких інших зобов`язань, які є відмінними від зобов`язань зі сплати аліментів. Сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у спірний період здійснювалася зі сталою періодичністю.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами, з огляду на те, що чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Реалізовуючи стандарт більшої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами. Доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від боржника.

Отже, бездіяльність державного виконавця, яка полягає у неврахуванні сплачених боржником аліментів, порушує положення Закону України «Про виконавче провадження» та може призвести до надмірного стягнення з боржника грошових коштів

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Що стосується вимог заявника, про зменшення загального розміру заборгованості зі сплати аліментів на суму 135789,90 грн., то така сума буде розрахована виконавцем безпосередньо при проведенні перерахунку, а розрахунок суми сплати по аліментах є прерогативою виконавця, а тому в цій частині вимог слід відмовити.

Відтак, суд приходить до переконання, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 260, 268, 263-264, 353-354, 447-452 ЦПК України суд, -

вирішив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Скасувати постанову ВП № 51017002 старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Федоришин Н.С. про накладення штрафу на користь стягувача у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 6982,78 грн.

Скасувати постанову ВП № 51017002 старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Федоришин Н.С. про накладення штрафу на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 48214,67 грн.

Зобов?язати старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Федоришин Н.С., в провадженні якої перебуває виконавче провадження ВП №51017002 з примусового виконання виконавчого листа №456/3566/15-ц виданого 04.05.2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 з урахуванням квитанцій поданих боржником щодо перерахування коштів на рахунок стягувача.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Назар ЯНІВ