ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/442/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року в складі судді Цвіри Д.М. у справі № 638/10519/21 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, обґрунтована тим, що 16 травня 2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (далі - АКБ СР «УКРСОЦБАНК») та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 840/1-27/16/3/7-115, відповідно до умов якого останній отримав у розмірі 39 032, 00 дол. США.

Вказаний кредитний договір було забезпечено порукою ОСОБА_1 на підставі Договору Поруки № 840/5-27/16/10/7-232 від 16 травня 2007 року.

Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» припинено шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК».

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 14 червня 2021 року заборгованість за цим договором становить 28 065, 57 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 19 491, 14 дол. США; заборгованість за відсотками - 8 574, 43 дол. США.

Посилаючись на вказані обставини, АТ «Сенс Банк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитний договором № 840/1-27/16/3/7-115 у розмірі 28 065, 57 дол. США, а також судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року позов АТ «Сенс Банк», з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01 липня 2024 року, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за Кредитним договором № 840/1-27/16/3/7-115 від 16 травня 2007 у розмірі 28065, 57 доларів США, яка складається з: 19 491,14 дол. США - сума заборгованості за кредитом; 8 574,43 дол. США - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» 11 577,22 судового збору, а саме - 5788 грн 61 коп. з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка не спростована відповідачами, а тому підлягає стягненню з них у солідарному порядку.

23 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бурдукова Марина Вікторівна, на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції розглянуто справу з неналежним складом учасників справи.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБСР «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ВАТ «Ортехстрой» укладено Договір поруки № 840/5-27/16/10/7-231 від 16 травня 2007 року, проте поручителя - ВАТ «Ортехстрой» не було залучено до участі у справі.

Також, Договір кредиту № 840/1-27/16/3/7-115 від 16 травня 2007 року було забезпечено Іпотечним договором № № 840/1-27/16/3/7-115, за яким ОСОБА_2 в іпотеку були передані майнові права на незакінчену будівництвом 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Вказаним договором іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет Іпотеки шляхом позасудового врегулювання та на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Натомість приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. 10 жовтня 2024 року першочергово виставлено на аукціон належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_2 (номер лоту 560414), замість іпотечного майна.

Також вказувала, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, що унеможливило подати зустрічний позов про визнання договору поруки № 840/5-27/16/10/7-232 від 16 травня 2007 року припиненим.

Шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірвано 07 жовтня 2009 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 414. ОСОБА_2 вже багато років має іншу сім`ю та не виходить з нею на зв`язок, а тому обставини щодо сплати заборгованості за кредитом та наявності судових проваджень їй своєчасно відомо не було.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 23 січня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

АТ «Сенс Банк» отримало 15 листопада 2024 року в електронному кабінеті (том 2, а.с.51);

ОСОБА_2 повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою від 04 грудня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (том 2, а.с.61-62), крім того про день, час та місце судового засідання ОСОБА_2 повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (том 2, а.с.55);

ОСОБА_1 повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою від 07 грудня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (том 2, а.с.63-64), крім того про день, час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлялась відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (том 2, а.с.56);

ОСОБА_3 отримано 15 листопада 2024 року в електронному кабінеті (том 2, а.с.52).

23 січня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бурдукової М.В. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи через її хворобу, проте будь яких доказів на підтвердження цієї обставини представником суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципів) цивільного судочинства, окрім іншого, є верховенство права, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Оскільки клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 23 січня 2025 року з належним обґрунтуванням поважних причин неявки в судове засідання ОСОБА_3 не надано, колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволенні.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що 16 травня 2007 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту № 840/1-27/16/3/7-115, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 39 032, 00 дол. США з строком до 10 травня 2022 року включно зі сплатою 13% річних (том 1, а.с. 5-7).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кредит надається Позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва (інвестування житла) відповідно до договору пайової участі у будівництві житлового будинку № 9.01/7-1 від 09 січня 2006 року, що укладений з ТОВ «Оргтехбуд».

За п. 1.3 Договору в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашенні Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитором укладено:

- іпотечний договір №840/5-27/16/10/7 -230 від 16 травня 2006 року, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- договір поруки №840/5-27/16/10/7-231 від 16 травня 2007 року з Позичальником та ВАТ "Оргтехстрой, договір поруки, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником своїх обов`язків за цим Договором у повному обсязі і відповідає перед Кредитором разом з Позичальником як солідарний боржник ;

- договір поруки № 840/5-27/16/10/7-232 від 16 травня 2007 року з Позичальником та ОСОБА_1 , за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником своїх обов`язків за цим Договором у повному обсязі і відповідає перед Кредитором разом з Позичальником як солідарний боржник.

16 травня 2007 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 840/5-27/16/10/7-232, відповідно до умов якого остання зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно та у повному обсязі за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 840/1-27/16/3/7-115 від 16 травня 2007 року (том 1, а.с. 47-48).

Відповідно до п. 6.2 Договору поруки цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

15 жовтня 2019 року АТ «УКРСОЦБАНК» приєднано до АТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с.16-21).

У частині 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За правилами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1 статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 статті 554 ЦК України).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями частини 4 статті 559 ЦК України, визначено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

За положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині 2 статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши фактичні обставини по справі та виходячи з вищевказаних норм закону, судова колегія вважає що боржник ОСОБА_4 не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, у зв`язку з чим наявні передбачених статтями 526, 1050, 1054 ЦК України підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом не залучено до участі іншого поручителя не свідчить про необґрунтованість рішення суду, оскільки відповідно до частини 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, визначення кола божників у разі солідарного обов`язку є правом, а не обов`язком Банку, що не виключає можливості звернення лише до одного з поручителів.

Щодо доводів відповідачки про те, що в рахунок погашення заборгованості звергнуто стягнення на належне їй майно замість предмета іпотеки, то зазначені обставини не є предметом спору та не впливають на наявність чи відсутність підстав для стягнення боргу у судовому порядку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зважаючи, що квартиру за адресою АДРЕСА_2 виставлено державним виконавцем на аукціон в порядку виконання судового рішення, ОСОБА_4 не позбавлена можливості оскаржити зазначені дії посадової особи.

Щодо заперечень відповідачки про неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до Відомостей, наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області з 07 грудня 2011 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 .

Судом першої інстанції на вказану адресу неодноразово направлялись судові повістки, які поверталися Укрпоштою з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (том 1, а.с.137-138, 165-166, 183-184 194-195). Відповідно до положень частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування, а тому відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції не виконав свій процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін.

Крім того, при звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 не позбавлена була можливості оскаржувати дійсність поруки та подавати відповідні заперечення, а тому доводи про неможливість судового захисту своїх прав не є обґрунтованими

Також, судом встановлено, що укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та поручителем ОСОБА_1 договором поруки не встановлений строк, після якого порука припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи повернення кредиту та сплата відсотків за кредит ОСОБА_2 здійснювалася із простроченням, останній платіж було здійснено 18 липня 2019 року.

Відповідно до пункту 4.5 кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.7,3.3.8,3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом сорока робочих днів погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Оскільки ОСОБА_2 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, то відповідно до п. 4.5 кредитного договору позичальник зобов`язаний був погасити існуючу заборгованість до 16 жовтня 2019 року включно. Отже, з цього часу у банку виникло право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту протягом трьох років.

Уточнений позов подано у вересні 2021 року, тобто, в межах строку, передбаченого в частині 4 статті 559 ЦК України, а тому відсутні підстави вважати, що порука є припиненою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року у розмірі 13 892,66 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Зважаючи, що апеляційну скаргу відповідачки залишено без задоволення, вказані судові витрати підлягають стягненню з неї на користь держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави 13 892 (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн 66 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 січня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина