УХВАЛА

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 756/8527/22

провадження № 61-7062св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя від 18 листопада 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої Київської нотаріальної контори Литвин І. В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1281, видане ОСОБА_4 , а також визнати за позивачем право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,2 кв. м, загальною площею 49,3 кв. м, в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року (повний текст якої складено 12 квітня 2024 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Суд ухвалив визнати недійсним свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя від 18 листопада 2020 року, посвідчене державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Литвин І. В., зареєстроване в реєстрі за № 2-1281, видане ОСОБА_4 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,2 кв. м, загальною площею 49,3 кв. м, в порядку спадкування за заповітом. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 25 019,90 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У травні 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник посилається неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 663/908/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У червні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 , подали до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 в якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року - без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 15 травня 2024 року касаційну скаргу передано на розгляд судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2024 року, відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 , з підстав визначених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано з Оболонського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 756/8527/22; надано учасникам справи строк для подання відзиву.

У червні 2024 року матеріали справи № 756/8527/22 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 05 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник