ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1178/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., за участі представника позивача адвоката Ямполець І.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

04.07.2024 року до суду звернулась представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ямполець І.С. із зазначеним позовом, в якому зазначено, що сторони 04.01.2024 року уклали договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 7500 доларів США, строком до 01.02.2024 року про що написав розписку в присутності свідків.

Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань і борг не повернув взагалі.

Через невиконання боргових зобов`язань ОСОБА_2 позивач просить суд стягнути з цього заборгованість за договором позики в розмірі 7500 доларів США, 3% річних від простроченої суми за період з 01.02.2024 по 28.06.2024, що становить 91,60 доларів США, а всього 7 590,37 доларів США, моральну шкоду в розмірі 20000 грн, пославшись на моральні страждання через додаткові зусилля для захисту своїх прав та всі підтверджені судові витрати.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 року справу призначено до судового розгляду.

27.12.2024 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи у його відсутність, так як він є військовим, додавши в заяві, що відповідач на початку 2024 року позичав в нього кошти на подарунок своїй рідній сестрі ОСОБА_3 , а потім отримав в нього в борг грошові кошти в розмірі 7500 доларів США про що написав розписку. Просить задовольнити позов в повному обсязі і розглядати справу у його відсутність.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ямполець І.С. підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, підтвердивши факт боргу відповідачем в розмірі 7500 доларів США 04.01.2024 року у

ОСОБА_1 . Грошові кошти які були сплачені сестрою відповідача

ОСОБА_4 в розмірі 58.500 грн не вважає частковим повернення боргу, так як вона теж брала в борг вказану суму у позивача для придбання кофейної машини.Просить суд стягнути 7590,37 доларів США борг за договором позики та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, так як позивач переніс моральні страждання у зв`язку із несвоєчасним повернення боргу на протязі 5 місяців.

23.01.2025 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, в якому зазначив що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , просить розглядати справу у його відсутність, так як він знаходиться в зоні виконання бойових завдань, частково повернув ОСОБА_1 борг в розмірі 58500 грн, про що долучає квитанції, тому просить зменшити розмір заборгованості на вказану суму (а.с. 33).

Свідок ОСОБА_4 пояснила в суді, що являється рідною сестрою

ОСОБА_2 який наразі проходить службу в ЗСУ. За проханням брата вона перевела ОСОБА_1 29.02.2024 року на карточку, яку їй дав по телефону ОСОБА_2 особисті гроші в розмірі 38 500 грн в якості часткового повернення боргу позивачу, а 07.04.2024 року перевела повторно позивачу 20 000 грн. Заперечує, що особисто брала в борг у ОСОБА_1 будь-які грошові кошти на придбання кофе машини, вона з ним особисто не знайома, працює приватним підприємцем і має стабільний дохід.

Представником позивача заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з боку позивача і воно було задоволено судом, однак в суді не наполягав їх на допиті.

Заслухавши представника позивача, свідка, ознайомившись із наданими сторонами доказами, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає з частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені юридичні обставини та визначені до них правовідносини.

04.01.2024 року ОСОБА_2 взяв грошові кошти борг у ОСОБА_1 в розмірі 7 500 доларів, зобов`язавшись повернути вказані кошти до 01.02.2024 року, що підтверджується оригіналом розписки, власноруч написаною та підписаною позичальником ОСОБА_2 04.01.2024 року, оглянутого в судовому засіданні (а.с. 10).

Факт передачі грошових коштів в розмірі 7500 доларів США 04.01.2024 року відповідачем не заперечується, як вбачається це із письмових пояснень до суду, що він на цей час є діючим військо службовцем ЗСУ в районі виконання бойових дій, частково повернув кошти ОСОБА_1 в розмірі 58500 грн про що надає копіє платіжних квитанцій із терміналу ( а.с.33).

Як вбачається з копій платіжних інструкцій ОСОБА_2 29.02.2024 року перерахувала власні грошових коштів в розмірі 38 500 грн на розрахунок отримувача ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією( а.с.60)

07.04.2024 року ОСОБА_2 перерахувала власні грошових коштів в розмірі 20 000 грн на розрахунок отримувача ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією ( а.с.60)

Представник позивача адвокат Ямполець І.С. не заперечувала отримання вказаних грошових коштів на карточний рахунок позивача, однак заперечувала, що ці кошти надійшли від належного боржника, пославшись на те що свідок ОСОБА_2 позичала у ОСОБА_1 гроші 58500 грн на придбання собі кофе машини.

Судом встановлено, що наявність між сторонами спору ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позикових відносин 04.01.2024 року, що підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки відповідача ОСОБА_2 і визнання такого факту відповідачем. Вищезазначена розписка складена від 04.01.2024 року повністю підтверджує, як факт отримання ОСОБА_2 коштів, так і його зобов`язання повернути ці кошти до 01.02.2024 року.

Згідно з частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання.

З урахуванням наведеного , суд прийшов до висновку, що наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про існування невиконаного зобов`язання відповідачем по договору позики від 04.01.2024 року і тому борг підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання і не повернув із 01.02.2024 року по 28.06.2024 року борг в розмірі 7500 доларів США, то позовні вимоги про стягнення 91,60 доларів США в якості 3% річних підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд виходить із того, що свідком ОСОБА_4 були перераховано 29.02.2024 року власні грошових коштів в розмірі 38 500 грн на розрахунок отримувача ОСОБА_1 і НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією і 07.04.2024 року свідком були перераховані коштів в розмірі 20 000 грн на вказаний розрахунок отримувача ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_1 в суді надала пояснення , що вона невідома особисто із позивачем і ніяких договірних зобов`язань з ним не укладала, зі слів відповідача ОСОБА_4 який проходить службу в ЗСУ їй було відомо що позивач теж служить в ЗСУ, вона на прохання брата сплатила частково відповідачу два платежі на загальну суму 58.500 грн і у суду відсутні підстави не довіряти показам свідка.

Пояснення представника позивача ОСОБА_9 про те, що повернення коштів в розмірі 58 500 грн сестрою відповідача ОСОБА_4 на рахунок позивача було її виконанням взятих у позивача грошових коштів на особисті потреби нічим не підтверджується, відсутні розписки чи інші наявні та допустимі докази такого боргу між позивачем та свідком і суду відсутній сумнів, що номер карткового розрахунку на який свідок ОСОБА_4 перевела гроші вона дізналась по мобільному зв`язку від відповідача і свого рідного брата ОСОБА_2 .

Таким чином, грошові кошти в розмірі 58 500 грн повинні бути судом враховані про стягнення основного боргу із відповідача на користь позивача.

Станом на 27.01.2025 року по курсу НБУ 1 долар США становить в перерахунку 42.15 грн ., то позивачу було повернуто частково борг в розмірі

( 58.500:42.15= 1 388 доларів США, то таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути суму основаного боргу 6112 доларів США, що становить 257 620 грн 80 коп ( 7500-1388 =6112 ).

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 визнав борг перед позивачем від 04.01.2024 року по борговій розписці, яка була досліджена в суді та просив задовільнити позовні вимоги частково, з урахуванням часткової сплати боргу ОСОБА_4 в розмірі 58500 грн

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а приписами ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зі змісту позовних вимог та пояснень позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що він просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики та три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи встановлені судом обставини та вищезазначені положення цивільного законодавства з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 6112 доларів США заборгованості за договором позики від 04.01.2024 року року, що станом на час ухвалення рішення згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 257 620,80 грн., а також слід стягнути три проценти річних від простроченої суми за період з 01.02.2024 року (термін, до якого повинен був повернутий борг) по 28 .06. 2024 року , розмір яких становить: 91.60 доларів США із суми боргу, що курсом станом на 27.01.2025 року становить ( 1 долар США 42.15 грн) складає 3860 грн 94 коп. При цьому, суд враховує ту обставину, що як укладення, так і виконання договірних грошових зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 20 000 грн у відшкодування моральної шкоди, то такі, на думку суду, не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Приписами ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 року №4 (з наступними змінами і доповненнями), позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що сторонами при укладенні 04 січня 2024 року договору позики не було передбачено відшкодування відповідачем моральної шкоди за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та ненадання позивачем жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому такої шкоди, суд приходить до висновку про необґрунтованість цих позовних вимог.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає до часткового задоволення.

Приймаючи до уваги, що в суді було доведено борг відповідача перед позивачем в розмірі 257 620,80 грн і позовні вимоги задоволені частково, суд вважає стягнути на користь Тупікіна судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2 576 грн 20 коп відповідно пропорційно задоволених вимог, витрати на правову допомогу позивачем не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України ст. ст. 11, 15, 16, 23, 202, 205, 509, 525, 526, 527, 530, 611, 625, 629, 651, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 в рахунок відшкодування боргу грошові кошти в розмірі

6 112 доларів США ( шість тисяч сто дванадцять доларів США) заборгованості за договором позики, що станом на час ухвалення рішення згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно

257 620,80 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч шістсот двадцять грн 80 коп) та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі

91,60 доларів США (дев`яносто один долар 60 центів), що станом на час ухвалення рішення згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 3860 грн 94 коп ( три тисячі вісімсот шістдесят грн 94 коп), а всього 6 203 доларів 60 центів ( шість тисяч двісті три долара 60 центів), що становить 261 481 грн ( двісті шістдесят одна грн чотириста вісімдесят одна грн 74 коп

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 576 грн 20 коп

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. М. Іщенко