Справа № 551/868/24
Номер провадження 2/541/105/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шатілової Л.Г.,

секретаря судового засідання Гуриної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2024 з Шишацького районного суду Полтавської області за підсудністю до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , подані її представником адвокатом Тараненко С.О., до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років померла ОСОБА_4 . Спадкова справа на майно померлої ОСОБА_4 заведена 15 травня 2024 року приватним нотаріусом Миргородського районного територіального округу Полтавської області за №60/2024 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини. На час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , разом з нею був зареєстрований її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично з 01.08.2008 року за цією адресою не проживає. ОСОБА_4 з грудня 2018 року проживала без реєстрації у своєї доньки- ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 до дня смерті , вели спільне господарство. ОСОБА_1 за власний рахунок провела похорони матері. За час сумісного життя з донькою, ОСОБА_4 потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала її дочка, брат ОСОБА_1 ОСОБА_2 з 2008 року проживає в м.Лейпцигі Німеччина і під час хвороби матері ухилявся від надання допомоги, не надавав грошей на придбання ліків, не брав участі в житті матері. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина до складу якої ввійшов будинок, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а також дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 , на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, має бути усунений від права на спадкування, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27. 08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29.10.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Тараненко С.О., надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути за їх відсутності (а.с.96-97).

Відповідач засобами поштового зв`язку надав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.54).

Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Попівка Миргородського району Полтавської області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.6). ОСОБА_4 була матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5, 10). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина та 15.05.2024 заведена спадкова справа приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с.79-94). ОСОБА_4 була зареєстрована разом з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 01.08.2008 року за вказаною адресою не проживав (а.с.8). З грудня 2018 по день її смерті ОСОБА_4 проживала у дочки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , поховання ОСОБА_4 здійснила ОСОБА_1 за власний рахунок (а.с.7, 9).

Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Правові підстави для усунення від права на спадкування визначені у статті 1224 ЦК України.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Тобто для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Виходячи з наведеного, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

За змістом 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Положеннями ч.1 - ч.3 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки в ході розгляду справи встановлено факт ухилення відповідача від виконання обов`язку щодо утримання та надання допомоги спадкодавцю, відповідач визнав позовні вимоги і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1224, 1259, 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 51, 76-81, 84, 90, 133,141, 206, 259, 263, 268, 273 ЦПК, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від права на спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Тараненко Сергій Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2774 від 23 квітня 2019 року, адреса АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 .

Суддя: Л. Г. Шатілова