Справа № 943/1500/23
Провадження № 2/243/239/2025
Іменем України
30 січня 2025 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Дюміної Н.О.
при секретарі Петрусі Д.О..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача ОСОБА_3 ,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. У серпні 2023 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач протягом восьми років ні якої участі в житті дитини не приймав, матеріальної допомоги не надавав. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються матір`ю дитини без участі батька. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.11.2020 року відповідача визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Зазначені факти свідчать про ухилення від виховання батьком дитини, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. На підставі наведеного вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, зазначає, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач аліменти не сплачує, сукупна заборгованість складає більш ніж за три місяці. Зазначає, що після повномасштабного вторгнення позивачка вимушена була покинути свою оселю та перемістилася у с. Бортків Львівської області. Син позивачки ОСОБА_5 , являється дитиною з інвалідністю, що вимагає постійного догляду і лікування, значних матеріальних затрат для підтримки здоров`я дитини. У дитини вже після визначення розміру аліментів відбулося погіршення здоров`я, у зв`язку із чим розмір аліментів, що стягується на його утримання підлягає збільшенню. Позивачці важко самостійно утримувати сина, оскільки потреби постійно зростають, збільшились витрати на харчування. Інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачці забезпечити належне матеріальне утримання дитини в зазначений судом розмір аліментів. Крім того матеріальне становище позивачки значно погіршилося у зв`язку із ситуацією яка склалася в державі.
З огляду на викладене позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільної малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені за змістом позовної заяви.
2. Відповідач ОСОБА_2 письмовий відзив на позовну заяву не надав.
3. 11 вересня 2024 представник Органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області надіслав на адресу суду висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представник Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Донецької області надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.
5. Представник Органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
6.Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів передано за підсудністю на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області
7.Ухвалою суду від 01 серпня 2024 було відкрито загальне позовне провадження у справі, по справі призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у справі орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, для подання суду письмовий висновок.
8.Ухвалою суду від 27 вересня 2024 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
9.Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом надсилання судових повісток, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.
10.Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 серпня 2012 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
11.Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 10 грудня 2012 року.
12.Згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду від 26 листопада 2020 року ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк сто годин.
14.Згідно довідки № 1-19/27 від 15.05.2023, виданої директором Бортківського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Золочівської районної ради Львівської області, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 навчається у третьому класі, його батько ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до школи приводить і забирає мати.
15.Згідно акту обстеження житлових-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 09.06.2023 року, складеного службою у справах дітей, будинок в якому проживає сім`я складається із 2 кімнат, кухні, ванної, коридору. Даний будинок жінка винаймає в оренду. Сім`я має статус внутрішньо переміщених осіб. ОСОБА_6 виховує двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зі слів жінки чоловік більше 8 років не бере участі у вихованні дітей.
16.Згідно довідки №115 від 13 червня 2023 року виданої Територіальним центром обліку ВПН КУ «Центр надання соціальних послуг», вбачається, що ОСОБА_1 прибула одна з двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з Донецької області. Зареєстрована внутрішньо перемішеною особою у Територіальному центрі обліку ВПО КУ «Центр соціальних послуг з 01 квітня 2022 року.
17.Висновком Органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області визнано доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18.Також у судовому засіданні було досліджено консультаційний висновок спеціаліста від 17.12.2020 року, проведеного лікарем психіатром стосовно дитини ОСОБА_4 та Індивідуальну програму реабілітації дитини-інваліда №96/4 від 12.04.2019 року.
V. Оцінка Суду.
19.Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
20.Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
21.Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
22.Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
23.В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 не бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини, зі слів дитини вона навіть не пам`ятає коли востаннє бачили батька, телефону батька у неї не має, сам він не проявляє цікавості до її життя. Наведених обставин належними доказами не спростовано.
24.Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків.
25.У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
26.Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
27.Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
29.Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
30.Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.
31.Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє батьківської турботи, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.
32.Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд зазначає наступне.
33.Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
34.Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
35.Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
36.Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
37.Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
38.Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
39.У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
40.Таким чином, збільшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.
41.Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
42.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
43.Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
44.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
45.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
46.Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
47.Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
48.Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що позивачкою не доведено правових підстав для збільшення розміру аліментів. Так, позивачкою не надано доказів зміни матеріального стану відповідача в бік покращення та доказів для збільшення розміру аліментів.
49.В даному випадку позивачем заявлено вимогу саме про збільшення розміру аліментів, які стягуються, на обґрунтування якої позивач послалась на виявлення у дитини інвалідності, після того, як аліменти вже були присуджені до стягнення. Однак зазначене є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину, вимог про які позивач не заявляла, доказів на їх обґрунтування не надала.
50.Тому доводи позивачки про те, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів погіршився стан здоров`я дитини- сина ОСОБА_5 , суд не приймає до уваги при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, оскільки суд звертає увагу на те, що позивачка не позбавлена права звернутися для суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. А тому погіршення стану здоров`я дитини не може слугувати єдиною підставою для збільшення розміру аліментів.
51.На підставі наведеного позовні вимоги про збільшення розміру аліментів не підлягають задоволенню у зв`язку із недоведеністю.
52.Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
53. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
54. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, який з урахуванням задоволення позовних вимог слід відшкодувати за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 151, 164, 166, 180-184, 192 СК України, суд
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів задовольнити частково.
2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП: НОМЕР_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
4. В задоволенні решти вимог відмовити.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 30 січня 2025 року.

Суддя Н.О. Дюміна