НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 січня 2025 рокуСправа № 322/1792/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гасанбекова С.С., розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:ОСОБА_2
про:стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

09 жовтня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою судді від 10.10.2024, було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також роз`яснено сторонам право заявити клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Новомиколаївським районним судом Запорізької області по справі № 322/650/23 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття дитиною.

12 вересня 2024 року позивачу виповнилося 18 років і стягнення аліментів на її утримання на підставі судового наказу припинено.

На даний час позивач є студенткою 2 курсу І бакалаврського рівня вищої освіти, 2 Ж-з групи, заочної форми навчання, спеціальності: 061 Журналістика соціально-гуманітарного факультету Бердянського державного педагогічного університету, навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, а також студенткою 2 курсу І бакалаврського рівня вищої освіти, 2УМЛАМ групи, денної форми навчання, спеціальності: 014.01 середня освіта (Українська мова і література) спеціально-гуманітарного факультету Бердянського державного педагогічного університету, навчання за державним замовленням.

Витрати, пов`язані з оплатою за навчання, придбанням електронної техніки для навчання, оплатою курсів з англійської мови, оплатою за користування послугами Інтернет, придбанням необхідних канцелярських товарів, повністю несе мати позивача ОСОБА_3 , батько у вищезазначених додаткових витратах на навчання позивача, жодної участі не бере.

Позивачу відомо, що її батько ОСОБА_2 має офіційний дохід, а отже має можливість надавати грошову допомогу на її утримання до закінчення навчання. На даний момент аліментів відповідач не сплачує.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 199 201 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву та не надіслав до суду будь-яких заяв.

Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи на заявили.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_1 від 26.08.2020.

ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу І бакалаврського рівня вищої освіти, 2 Ж-з групи, заочної форми навчання, спеціальності: 061 Журналістика соціально-гуманітарного факультету Бердянського державного педагогічного університету, навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, що підтверджується довідкою від 16.09.2024 №64-74/40, а також студенткою 2 курсу І бакалаврського рівня вищої освіти, 2УМЛАМ групи, денної форми навчання, спеціальності: 014.01 середня освіта (Українська мова і література) спеціально-гуманітарного факультету Бердянського державного педагогічного університету, навчання за державним замовленням, що підтверджується довідкою від 16.09.2024 №64-74/41 та договором про навчання.

Позивач не надав суду доказів того, що відповідач ОСОБА_2 має офіційний дохід і має можливість надавати допомогу позивачу, а також не заявив клопотання про витребування таких доказів.

Водночас з доданих до позовної заяви копій чеків від 02.11.2023, 16.02.2024, 02.04.2024, 06.05.2024, 08.06.2024, 24.09.2024 вбачається, що оплату за навчання здійснює сама позивач, а не її мати, як зазначається у позовній заяві. При цьому, до позовної заяви не додано доказів щодо розміру доходів позивача.

Додана до позовної заяви копія видаткової накладної від 24.08.2023 № LD025244610, якою підтверджується придбання ОСОБА_4 планшету та стартового пакету Vodafone, є неналежним доказом того, що придбання цього майна було здійснено у зв`язку з навчанням позивача та використовується саме позивачем в процесі навчання.

Доказів понесення позивачем та/або ОСОБА_3 інших витрат, пов`язаних з навчанням позивача, а також обґрунтованого розрахунку цих витрат, до позовної заяви не додано.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 по справі №635/1139/17(реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 89426602), та зазначає таке.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), а також доказів того, що відповідач має можливість надавати допомогу позивачу.

Виходячи з наведеного, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування пред`явленого позову, не були підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд визнає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені сторонами, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відмовити повністю.

2. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя С.С. Гасанбеков