СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1132/23
Провадження №2/547/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання О.О.Харченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Неля Володимирівна, про зняття арешту із земельної ділянки,

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Я.О.Овчаренко,

представник відповідача ОСОБА_3 адвокат В.В.Маслюк,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа (з урахуванням ухвали суду від 29.01.2025 про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання права власності правонаступника на земельну ділянку) у якій позивач просить зняти арешт на земельну ділянку (пай) площею 4,08 га кадастровий номер :00:002:0300, накладений постановою № б/н від 07.12.2009, на підставі виконавчого листа № 2-96 від 18.05.2000, Семенівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (нині правонаступник Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено заповіт у якому на випадок смерті зазначалося розпорядження про передачу земельної ділянки (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,08 га, кадастровий номер :00:002:0300 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Під час звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину з`ясувалося, що вказана земельна ділянка арештована за зазначеним виконавчим провадженням, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

У судових засіданням неодноразово оголошувалися перерви у зв`язку із залученням до участі у справі співвідповідача, витребуванням доказів, зайнятістю представників у інших судових засіданнях, неможливістю проведення засідання через знеструмлення приміщення суду тощо.

Представник позивача ОСОБА_5 вимоги позову підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти визнання права власності на землю, не заперечувала проти зняття арешту з землі. Пояснила, що у ОСОБА_4 є ще один спадкоємець ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи. Він має право на спадщину також. Вважає, що спадщину слід ділити на позивача і ще 2-х синів спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат В.В.Маслюк погодився з можливістю зняття арешту із земельної ділянки. Зауважив, що лише нотаріус може встановлювати коло спадкоємців та визначати обов`язкову частку у спадщині, яка належить ОСОБА_3 . Звернення з позовом про визнання права власності є передчасним.

Відповідач ОСОБА_3 повністю підтримує позицію свого представника.

Приватний нотаріус Н.В.Трембач просить розглядати справу за її відсутності.

Глобинський ВДВС пояснення у справі не складав.

29.01.2025 учасники справи і їх представники у судове засідання не з`явилися, про яке повідомлялися належним чином.

Неявка учасників справи та їх представників у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи (їх представників).

Вивчивши письмові заяви учасників справи по суті справи, вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За наявних у справі доказів ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповітом від 29.10.2021 заповів, зокрема, належну йому спірну земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0300, площею 4,08 (4,0797) га позивачеві ОСОБА_1 .

Спадкова справа на майно ОСОБА_4 відкрита приватним нотаріусом Н.В.Трембач 16.05.2022 за № 77/2022.

Постановою б/н державного виконавця ВДВС Семенівського РУЮ від 07.12.2009 заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна ОСОБА_4 у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області № 2-96 від 18.05.2000 про стягнення аліментів із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Водночас постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 3317284 від 30.10.2019 закінчено виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа через закінчення строку для даного виду стягнення. Борг по сплаті аліментів відсутній.

Арешт майна спадкодавця ОСОБА_4 , який був накладений у вже закінченому виконавчому провадженні, позбавляє нотаріуса Н.В.Трембач можливості видати спадкоємцям ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину.

Згідно з статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на реалізацію своїх майнових прав, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15.05.2013.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Наразі позивач має намір оформити право на спадщину за заповітом, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує його право на оформлення права на спадщину.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті майна.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що наявність арешту (обтяження), накладеного на майно порушує право власності позивача та інших можливих спадкоємців спадкодавця, внаслідок чого вони позбавлені можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд (успадкованим майном), підстави для продовження обтяження на майно відсутні, тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 76-83, 89, 209, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов повністю.

Скасувати арешт на земельну ділянку площею 4,08 (4,0797) га, кадастровий номер :00:002:0300, яка належала ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який було накладено постановою б/н від 07.12.2009 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, правонаступником якого є Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області № 2-96 від 18.05.2000.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Ф.Харченко