Справа № 372/436/25
Провадження 2-з-2/25
ухвала

Іменем України

28 січня 2025 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`євій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , третя особа на боці позивача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Таміла Олександрівна до ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 р. до Обухівського районного суду від представника позивача адвоката Кучер Т.М. надійшла позовна заява ОСОБА_1 , третя особа на боці позивача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Таміла Олександрівна до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та заява про забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо земельної ділянки. В позовній заяві позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:002:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №11614386 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :13:002:0027, площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що ОСОБА_1 17.09.2012 р. придбав у відповідачки ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:002:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №2689. На виконання п.18 договору відповідачкою було передано позивачу оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №072174, виданого Підгірцевською сільською радою Обухівського району Київської області 11.09.2000 р. На оригіналі акту нотаріусом було проставлено відмітку про посвідчення Договору купівлі-продажу, вказано, що на підставі договору право власності на цю земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 . Після хакерської атаки на державні реєстри України представниками російської федерації позивач вирішив перевірити у державних реєстрах збереження за ним земельної ділянки. Однак звернувшись 21.01.2025 р. з таким проханням до державного реєстратора Обухівської РДА Київської області в нього попросили паперовий варіант його витягу. ОСОБА_1 показав його витяг з Державного реєстру правочинів, на що йому повідомили, що це не є належною державною реєстрацією його права власності на нерухоме майно на даний час, а потрібен саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Він повідомив, що саме такого документа в нього не має і надав повний перелік та оригінали усіх документі, які він має на підставі укладеного договору купівлі-продажу такої земельної ділянки. Від державного реєстратора Кищенко В.В. 22.01.2025 р. позивач отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №76737000, в зв`язку з тим, що право власності на належну йому земельну ділянку зареєстровано за іншим суб`єктом. У відомостях з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною земельною ділянкою її власницею рахується відповідачка. Підставою для державної реєстрації права власності за колишньою власницею стало свідоцтво про право власності серія № НОМЕР_1 , видане 15.10.2015 р. Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на замін втраченого державного акту на землю від 11.09.2000 р., яке відповідачка передала позивачу під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки 17.09.2012 р. У випуску №31 (174) від 21.08.2015 р. суспільно-політичного видання (обласної газети) «Час Київщини» було у розділі «ЗАГУБЛЕНО» (стор.22) дане оголошення про втрату державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, яке ніколи не губилося, а знаходиться у позивача. На земельну ділянку накладено обтяження відповідно до ухвали Солом`янського районного суду Київської області м.Києва від 09.02.2017 р. у справі №760/2336/17. Дана справа має гриф секретності і не відображається у єдиному державному реєстрі судових рішень. Така земельна ділянка виставлена на продаж, що підтверджується посиланням на електронному майданчику торгів «Zakupivli.pro» (https:// zakupivli.pro/en/auctions/lae001-ua-320). Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення проведення таких дій може призвести до втрати такого майна і неможливість відновлення порушеного права позивача. Організатором таких торгів виступає Голосіївський відділ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ).

В зв`язку з цим представник позивача просить суд заборонити іншим особам, зокрема ОСОБА_2 , Голосіївському відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), четвертому відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, суб`єктам державної реєстрації прав та державної реєстрації прав на нерухоме майно чи будь-яким іншим третім особам вчиняти дії щодо предмета спору - земельної ділянки, площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:002:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в тому числі виставляти його на продаж або передавати майно відповідачеві, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна чи виконувати щодо нього будь-які зобов`язання.

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст.153 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути заборона вчиняти певні дії, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві позивач посилається на те, що він 17.09.2012 р. придбав у відповідачки земельну ділянку площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:002:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №2689. Відповідачкою було передано позивачу оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №072174, виданого Підгірцевською сільською радою Обухівського району Київської області 11.09.2000 р., де нотаріусом було проставлено відмітку про посвідчення Договору купівлі-продажу. 22.01.2025 р. від державного реєстратора Кищенко В.В. позивач отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №76737000, в зв`язку з тим, що право власності на належну йому земельну ділянку зареєстровано за іншим суб`єктом. У відомостях з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною земельною ділянкою її власницею рахується відповідачка. Підставою для державної реєстрації права власності за колишньою власницею стало свідоцтво про право власності серія № НОМЕР_1 , видане 15.10.2015 р. Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на замін втраченого державного акту на землю від 11.09.2000 р., яке відповідачка передала позивачу під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки 17.09.2012 р.

Разом з тим представник позивача в заяві про забезпечення позову вказав, що на даний час вже є ухвала суду, на яку накладено гриф секретності, здійснено обтяження такого майна у вигляді арешту, неодноразово були спроби продати його в рамках публічних торгів.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення проведення дій може призвести до втрати такого майна і неможливість відновлення порушеного права позивача.

В зв`язку з цим представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони іншим особам, зокрема ОСОБА_2 , Голосіївському відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), четвертому відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, суб`єктам державної реєстрації прав та державної реєстрації прав на нерухоме майно чи будь-яким іншим третім особам вчиняти дії щодо предмета спору - земельної ділянки, площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:002:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в тому числі виставляти його на продаж або передавати майно відповідачеві, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна чи виконувати щодо нього будь-які зобов`язання.

З інформації з реєстру нерухомості від 22.01.2025 р. на земельну ділянку кадастровий номер :13:002:0027 площею 0,2206 га за адресою: АДРЕСА_1 накладено обтяження арешт нерухомого майна на підставі ухвали Солом`янського районного суду Київської області №760/2336/17 від 09.02.2017 р.

Суд вважає, що якщо вже накладено арешт на вказану земельну ділянку, і даний арешт не скасований, то відсутні підстави для накладення заборони іншим особам, вчиняти дії щодо предмета спору - земельної ділянки, площею 0,221 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:002:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в тому числі виставляти його на продаж або передавати майно відповідачеві, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна чи виконувати щодо нього будь-які зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М. Зінченко