УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/760/25

Провадження №2/712/1496/25

27.01.2025 м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОРГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» про захист прав споживача шляхом визнання незаконними нарахування та обліковування заборгованості за розподіл природного газу,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до АКЦІОНЕРНОРГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» (далі відповідач), в якому просить:

визнати Типовий договір розподілу природного газу двостороннім договором;

визнати Типовий договір розподілу природного газу незрозумілим та неоднозначним за його незрозумілими умовами в пунктах 1.2, 1.4, 2.3, 3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 6.1, 6.2, 6.3, 6.5, 6.8, 7.1, 7.2, 7.3, 7.4, 8.3, 9.1 (із змінами, внесеними 9 разів) з 56 пунктів та 3 додатків, у якому 43 рази в 23 пунктах споживач переадресовується до положень 413 пунктів 58 глав та 15 розділів та 22 додатків до Кодексу ГРС (із змінами, внесеними 33 рази) та до 59 статей та 7 розділів Закону України «ПРПГ» (Із змінами, внесеними 17 разів) без уточнення (розшифровки) до якого саме пункту, якої глави та якого розділу Кодексу та або пункту, частини, статті Закону;

визнати Типовий договір розподілу природного газу неукладеним за відсутності волевиявлення Позивача та істотних умов: тариф для населення, встановлений уповноваженим державним органом або за домовленістю сторін; індивідуальних додатків до договору (заява-приєднання, акт розмежування балансової належності …); згоди Позивача на обробку персональних даних; за відсутністю звернення та згоди Позивача на умови договору та замовлення підключення газових приладів Позивача до системи газопостачання та проведення пуску газу; за відсутністю волевиявлення у Позивача; за фактом, що Кодекс ГРС та типовий договір розподілу природного газу не є актами цивільного законодавства; за фактом, що Оператор ГРС не є суб`єктом господарської діяльності в державному секторі економіки;

визнати факт ознак нав`язування Оператором ГРС та примусового укладення Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.01.2025 36 договору розподілу природного газу без наявності доказів звернення Позивач за послугою та згоди та дозволу Позивача на обробку його персональних даних;

визнати наявність правових колізій та юридичної невизначеності в рішеннях НКРЕКП у формі постанов (в т.ч. в Кодексі ГРС та Типовому договорі розподілу природного газу») та Закону України «ПРПГ», Закону України «Про НКРЕКП», Закону України «ПЖКП»;

визнати порушеними права Позивача на волевиявлення, свободу договору, рівність сторін, на інформацію про надавача послуг та здійснення Оператором ГРС (монополістом) нечесної практики з введенням в оману Позивача, як слабкої сторони;

зобов`язати Оператора ГРС скасувати нарахування та обліковування заборгованості за послуги розподілу природного газу;

зобов`язати Відповідача Оператора ГРС публічно спростувати недостовірну інформацію про укладення Відповідачем з Позивачем договору розподілу природного газу та встановлення будь-яких відносин та публічно вибачитися перед Позивачем;

стягнути з Відповідача Оператора ГРС на користь Позивача відшкодування за моральну шкоду в сумі 300 000 гривень та зобов`язати Відповідача відшкодувати всі витрати Позивача на лікування та відновлення стану здоров`я, які можуть трапитися на протязі дванадцяти місяців з дня ухвалення судом рішення.

Позовна заява підписана та подана до суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 30.10.2024, посвідченої старостою Костянтинівського старостинського округу Балаклеївської сільської ради Чмут Т.І., зареєстровано в реєстрі за № 40.

Згідно з вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважує голову ГО «ПРАВОЗАХИСНИЙ РУХ ЛЮДЕЙ УКАРАЇНИ» Розсоху Володимира Васильовича бути її представником в усіх державних, адміністративних, громадських, комерційних організаціях і товариствах незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, будь-яких інших, без виключення органах і організаціях, у тому числі в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, державних та приватних нотаріальних контора, експертних установах, відділах реєстрації актів цивільного стану, Державної реєстраційної служби України, архівних установах, а також вести її справи у всіх судових установах: районних судах, адміністративних судах, господарських судах, Верховному суді України, а також передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Верховному суді України, з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, зокрема подавати позови (у тому числі повністю або частково змінювати підстави або предмет позову), підписувати позовні заяви, доповнення та уточнення до них, заперечення, відзиви, пояснення, брати участь у судовому розгляді справи, заявляти відводи, знайомитися з матеріалами справи, знімати з них копії, подавати заяви, клопотання, представляти докази.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною сьомою статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Звертаючись з даним позовом до суду, представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч.5 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч.9 ст.19 ЦПК України).

Частиною першою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно з ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (ч.5 ст.274 ЦПК України).

Враховуючи підстави та предмет спору, вбачається, що клопотання представника позивача є обгрунтованим та справа за даним позовом має бути розглянута у порядку загального позовного провадження з необхідністю проведення підготовчого судового засідання.

Водночас, як вбачається з матеріалів позову, позовна заява підписана та подана до суду представником Фролової Оксани Василівни Розсохою Володимиром Васильовичем, до позовної заяви не додано доказів того, що представник ОСОБА_1 Розсоха Володимир Васильович є адвокатом, як передбачено наведеними вище нормами ЦПК України при розгляді справ за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 підписано та подано до суду Розсохою Володимиром Васильовичем, який на підтвердження своїх повноважень надав довіреність від 30.10.2024, посвідчену старостою Костянтинівського старостинського округу Балаклеївської сільської ради Чмут Т.І., зареєстровано в реєстрі за № 40, беручи до уваги підстави та предмет спору, та те, що дана цивільна справа не є малозначною, що виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Керуючись ст. 2, 13, 15, 19, 43, 49, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260, 261, 274, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОРГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» про захист прав споживача шляхом визнання незаконними нарахування та обліковування заборгованості за розподіл природного газу повернути позивачу разом із доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська