Справа № 183/2089/24
№ 2/183/2011/24
У Х В А Л А

28 січня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Новомосковської міської ради, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Новомосковської міської ради, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов цивільний позов, у якому ОСОБА_4 , з урахуванням усунених недоліків позовної заяви, просить: визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, з батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановленими судом ухвалами від 07 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та 01 травня 2024 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

17 травня 2024 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Новомосковської міської ради, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, в якому позивач за зустрічним позовом просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановленою судом ухвалою від 17 червня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до розгляду з позовом ОСОБА_4 .

При розгляді справи судом отримано 17 червня 2024 року, 16 липня 2024 року, 07 жовтня 2024 року та 27 січня 2025 року клопотання представника третьої особи про проведення судового засідання у відсутність представника з вказівкою, що висновок щодо визначення місця проживання дітей в розробці, буде розглянутий на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дітей та наданий до суду.

У підготовчому засіданні 28 січня 2025 року представник відповідача за первісним позовом указала на суттєву затримку у наданні висновку та просила суд вжити заходи реагування відносно третьої особи, проти чого представник позивача не заперечував.

Ураховуючи положення ст. 84, 198 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання щодо витребування доказів у відсутність представника третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке.

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Приписи ст. 19 СК України є імперативною нормою в частині обов`язку органу опіки та піклування надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору і не потребує додаткової вимоги суду щодо цього.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

При цьому, за ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом. За ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Враховуючи, що судом не постановлювалась ухвала про витребування доказів у виді висновку органу опіки піклування, суд не вбачає підстав для вжиття заходів реагування, передбачених ст. 146, 148 ЦПК України станом на час розгляду питання. Однак, ураховуючи, що третьою особою протягом тривалого строку обов`язок, передбачений ст. 19 СК України, 81, 83 ЦПК України не виконано, суд, керуючись ч. 2 ст. 13 ЦПК України, з метою недопущення порушення прав дітей та дотримання строків розгляду справи, вважає за необхідне витребувати доказ у справі у виді висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору відносно місця проживання дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. 83, 84, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

зобов`язати виконавчий комітет Новомосковської міської ради, як орган опіки та піклування (місцезнаходження за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14; код в ) надати Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області висновок щодо розв`язання спору громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

За п. 3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала суду в повному обсязі складена та підписана 28 січня 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов