ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2051/24 Номер провадження 22-ц/814/407/25Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Обідіної О.І., Пилипчук Л.І., при секретарі судового засідання Буйнової О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 "А" - Славної Валентини Григорівни на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2024 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 "А" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСББ 17 «А» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків за період із 01.02.2019 року по 31.12.2023 в сумі 20473 грн. та інфляційних втрат в сумі 6507,20 грн.

В обгрунтування позову вказувало, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та є членом ОСББ 17 «А». Вказувало, що із лютого 2019 відповідач не сплачує членські внески, розмір яких було встановлено рішенням загальних зборів від 30.12.2018, оформлене протоколом №7. Розмір її заборгованості за період із 01.02.2019 по 31.12.2023 становить 20473 грн., в також інфляцій втрати в сумі 6507,20 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань просило задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСББ 17 «А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, з урахуванням індексу інфляції.

На вказане рішення представником ОСББ 17 «А» - Славна В.Г. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права останній прохав рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що до позовної заяви додано копію Статуту позивача, протоколу загальних зборів від 30.12.2018 року та додатку № 3. В Додатку 3 окрім того, що прийнято загальний кошторис на суму 188004 на другій сторінці Додатку № 3 вказано, що кошторис розраховано виходячи із розміру 0внесків співвласниками на утримання спільного майна ОСББ 17 «А» по АДРЕСА_2 у вказаний період із розрахунку 5,00 грн. за 1 кв.м

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , площею 69,4 кв.м., що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №333085541від 22.05.2023.

27.01.2016 в Єдиному державному реєстрі було поновлено запис про реєстрацію ОСББ 17«А», ідентифікаційний код юридичної особи 40236591, адреса: вул. Вадима Пугачова,17А в м. Кременчуці.

30.12.2018 на загальних зборах ОСББ 17«А» розглянуто питання щодо затвердження кошторису ОСББ 17«А» та розміру внесків(тариф) на 2019 рік. Загальними зборами було прийнято таке рішення: «затвердити кошторис ОСББ 17«А» на період з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно на загальну суму 188004 грн згідно із додатком №3 до Протоколу загальних зборів ОСББ 17«А» вул. Московська від 30.12.2018 №7».

Звертаючись до суду із позовом, ОСББ 17«А» вказувало на те, що відповідач допустила заборгованість по сплаті щомісячних внесків із розрахунку 347 грн щомісячно, розмір яких було встановлено рішенням загальних зборів від 30.12.2018 оформлене протоколом №7.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивач не надав суду докази, які б підтверджували те, що відповідно до п. 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ 17«А» загальними зборами ОСББ 17«А» було прийнято рішення про визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; представник співвласника - фізична або юридична особа, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори (ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно статті 16 вказаного Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, але не виключно: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням та інші.

У свою чергу, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

За змістом статті 22 вказаного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що 30.12.2018 на загальних зборах ОСББ 17«А» розглянуто питання щодо затвердження кошторису ОСББ 17«А» та розміру внесків(тариф) на 2019 рік. Загальними зборами було прийнято таке рішення: «затвердити кошторис ОСББ 17«А» на період з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно на загальну суму 188004 грн згідно із додатком №3 до Протоколу загальних зборів ОСББ 17«А» вул. Московська від 30.12.2018 №7».

Абзацом 2 частини 1 статті 14 Закону України Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено право співвласників багатоквартирного будинку брати участь в управлінні ОСББ у порядку, визначеному цим Законом і статутом ОСББ.

Участь в управлінні ОСББ співвласники можуть брати, в тому числі, шляхом участі в загальних зборах та інших органах ОСББ.

Відповідно до частини 9 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів ОСББ відноситься, зокрема, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту.

З наведеного убачається, що затвердження кошторису ОСББ загальними зборами, на яких, як зазначалось, по суті відповідного питання голосують співвласники ОСББ - власники квартир / нежитлових приміщень, є одним із способів управління ОСББ, в тому числі щодо джерел надходжень коштів до ОСББ, розміру внесків, статей витрат та сум коштів, які ідуть на такі витрати - розпорядження спільним майном співвласників ОСББ.

Згідно даних кошторису на утримання загального майна та комунальні послуги багатоквартирного будинку у період з 01.0.12019 року по 31.12.2019 року включно, який затверджено загальними зборами ОСББ від 30.12.20218 року; прийнято загальний кошторис на суму 188004 грн. Вказано, що кошторис розраховано виходячи із розміру внесків співвласниками на утримання спільного майна ОСББ 17 «А» по АДРЕСА_2 у вказаний період із розрахунку 5,00 грн. за 1 кв.м

Таким чином, слід зробити висновок про погодження загальними зборами розміру вказаних вище витрат та, відповідно, обов`язковість їх застосування.

Із наданих доказів по справі вбачається, що за спірний період відповідачу нараховано плату за утримання загального майна та внески на ремонтні роботи в загальній сумі 20473 грн та 6507, 20 грн інфляційних втрат.

При цьому, дані наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також нарахування інфляційних втрат та 3% річних, відповідачем не спростовано, доказів на підтвердження того, що послуги позивачем не надавались матеріали справи не містять. Як і не містять доказів на підтвердження оскарження зазначених протоколів загальних зборів та затвердженого кошторису.

Як на обгрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач, ОСОБА_1 посилається на відсутність договору на сплату послуг по утриманню будинку та на пропуск позивачем строку позовної давності. Разом з тим, районний суд безпідставно дав оцінку рішенню загальних зборів ОСББ 17А від 30.12.2018 року щодо затвердження кошторису, яке відповідач не оскаржувала.

Щодо застосування строку позовної давності слід зазначити наступне.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позовною давністю захищається порушене право позивача та суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги.

Так, якщо судом першої інстанції вмотивовано встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Згідно з розрахунку ОСББ спірна заборгованість сформована за період з 01.02.2019 року до 31.12.2023 року. До суду із позовом позивач звернувся 27.02.2023 року. Поважність причини пропуску звернення за захистом порушеного права за період до 27.02.2021 року ОСББ не доведена.

Тому апеляційний суд дійшов висновку, що слід стягнути заборгованість за надані послуги з період з 27.02.2021 року до 31.12.2023 року у розмірі 11798 грн, ( з розрахунку 347 грн на місяць).

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х процент інфляції - сума боргу. З урахуванням вищевикладеного, слід стягнути з відповідача інфляційних втрат за період з 27.02.21 року до 31.12.2023 року у розмірі 5079,63 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню тому необхідно здійснити перерозподіл судових витрат.

В суді першої інстанції позивачем сплачено судовий збір до місцевого суду у сумі 3028 грн., а в суді апеляційної інстанції сплачено 4542 грн. Враховуючи те, що позов задоволено на 62,56% тому необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ 17 «А» судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1894,32 грн., та за подачу апеляційної скарги 2841,48 грн., а всього 4735,80 грн.

Керуючись ст.ст.367, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 "А" - Славної Валентини Григорівни задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2024 року - скасувати, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 "А" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 "А" заборгованість із сплати членських внесків за період з 27.02.2021 року по 31.12.2023 року у розмірі 11798 грн, інфляційні втрати у розмірі 5079,63 грн та судовий збір у розмірі 4735, 80 грн, а в сього 21613, 43 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2025 року.

Головуючий суддя : ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ________________ О.І. Обідіна _________________ Л.І. Пилипчук