КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/9783/23

номер провадження 22-ц/824/2374/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Карпюк А.В.,

представник відповідача Олексієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» - Олексієнко Оксани Ігорівни

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року /суддя Мазур Ю.Ю./

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «СК «Перша» про стягнення страхового відшкодування. Позивач просила стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 1 300 000,00 грн та 5 000,00 грн витрат, понесених на визначення вартості матеріального збитку.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, в розмірі 1 141 168, 47 грн. В решті позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» в дохід держави судовий збір у розмірі 11 729,00 грн. /т. 1 а.с. 220-229/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Страхова компанія «Перша» - Олексієнко О.І. звернулась з ідентичними апеляційними скаргами, зареєстрованими за вх.№105923 від 27.08.2024 р. та за вх.№50194 від 16.09.2024 р., які апеляційний суд розглядає як одну, та в якій просила рішення скасувати, відмовивши у позові.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що пп. 7.1.1 Договору страхування встановлено, що у разі дтп страхувальник/водій зобов`язаний не пізніше 1 (однієї) години з моменту, як тільки стане відомо про настання події (з місця події/місця виявлення пошкоджень), не залишаючи місця події, сповістити страховика про подію, що має ознаки страхового випадку. Відсутність такого повідомлення є підставою для невизнання страховим випадком даної події. Позивач повідомила відповідача про ДТП 12.03.2021 р. о 17 годині 56 хвилині, тобто, з порушенням строку. Крім того, відповідно до пп. 7.1.3 Договору страхування, страхувальник/водій зобов`язаний надати страховику письмове повідомлення про настання випадку за встановленою формою впродовж 2-х (двох) робочих днів з дати настання події. Повідомлення страхувальника №20846 про настання події, що має ознаки страхової було подано позивачем 02.04.2021, в тексі повідомлення зазначено дату і час повідомлення страховика по телефону 12.03.2021 19:00 год. Тобто, дане повідомлення було надано позивачем з порушенням встановлених Договором страхування строків. Заява про виплату страхового відшкодування датована 03.08.2022 р. та подана 05.08.2022 р., тобто більше ніж через 365 днів з дати повідомлення. Введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, на яке посилається позивач, ніяк не впливало і не могло вплинути на несвоєчасність подання повідомлення про настання страхового випадку, оскільки таке повідомлення було подано 02.04.2021.

ОСОБА_1 13.12.2024 р. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу та клопотанням про поновлення строків на його подачу, оскільки про відкриття апеляційного провадження дізналась з ЄДРСР 11.12.2024 р. Апеляційний суд відмовляє у прийнятті відзиву у зв`язку з пропуском строків його подачі, оскільки 14.10.2024 ПрАТ «СК «Перша» направило на адресу позивача апеляційну скаргу вих. № 615 від 14.10.2024 р., що підтверджується описом вкладення, лист було вручено особисто позивачу 22.10.2024 р.

Представник ПАТ «Страхова компанія «Перша» - Олексієнко О.І. звернулась з запереченнями щодо поновлення строку на подання відзиву. Вказувала, що з 22.10.2024 р. позивач була обізнана про розгляд справи в апеляційному суді. В обґрунтування заперечень вказувала, що порушення строків подання повідомлення про настання випадку, визначених в Договорі, має безпосереднє відношення до вказаної справи оскільки порушення строків тягне за собою настання правових наслідків, а саме, відмови у здійсненні страхової виплати. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Щодо неможливості брати до уваги звіт позивача, вказувала, що огляд пошкодженого ТЗ здійснювався через 2 роки після ДТП. Також, даний огляд було здійснено без участі представника відповідача. Акт огляду з детальним переліком пошкоджень, на підставі якого в подальшому оцінювачем складено звіт та на який у своєму звіті посилається оцінювач, взагалі відсутній, як і відсутній опис стану автомобіля.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.02.2019 року.

29.12.2020 року між сторонами укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско PRO» № 06-11.21.20.00020, щодо транспортного засобу BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 (Розділ 5 Частини 1 договору), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать діючому законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та іншим майном, зазначеним в Розділах 5, 6 Частини 1 Договору.

Період дії страхового покриття: з 30.12.2020 року до 29.12.2021 року (Розділ 16 спірного Договору).

Також судом з`ясовано, що 12.03.2021 приблизно о 15:50 годині, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW-X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автодорозі сполученням «Добропілля Лиман» у бік м. Лиман, на ділянці «88 км» в Лиманському районі Донецької області, скоїла зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку з боку м. Лиман по своїй смузі руху та намагався уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого, в тому числі, застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

За цим фактом відкрито кримінальне провадження №0000051 від 12.03.2021 року, а згідно з наявним в Єдиному державному реєстрі судових рішень вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024 року в справі № 236/3653/21 ОСОБА_1 визнаною винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наслідками вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 12.03.2021 року о 17:56:27 телефоном, а 02.04.2021 року письмово, повідомлено страховика ПАТ «СК «Перша» про настання події за № 20846, що має ознаки страхової, що мала місце 12.03.2021 року, час події: 15:50, місце події: Донецька обл., поблизу м. Лиман.

ОСОБА_1 подано ПАТ «СК «Перша» заяву від 03.08.2022 року про виплату страхового відшкодування, яку відповідачем отримано 05.08.2022 року.

Згідно з листом відповідача № 437 від 12.08.2022 року, ПАТ «СК «Перша» відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 12.1.6. Частини 2 Договору, тобто в зв`язку з тим, що страхувальником ОСОБА_1 надано письмову заяву про виплату страхового відшкодування у строк більш, ніж 365 днів з дати повідомлення на контакт-центр страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами ст. 26 ЗУ «Про страхування» якою визначені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, якими, зокрема є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Рішення ПАТ «СК «Перша» від 12.08.2022 року про відмову у страховій виплаті, яке є предметом вказаного спору прийнято на підставі Закону № 85/96-ВР та п. п. 8.1. Частини 2, 8.1.2. Частини 2 та п. 12.1.6. Частини 2 цього Договору, тобто в зв`язку з поданням письмової заяви про виплату страхового відшкодування у строк більш, ніж 365 днів з дати повідомлення на контакт-центр страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку і саме таку відмову страховика у страховій виплаті оскаржено ОСОБА_1 , із посиланням на обставини, що унеможливили виконання позивачем такого обов`язку протягом установленого договором строку з поважних причин.

Суд першої інстанції вказував на те, що ані Законом України «Про страхування», ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено такої підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, а також того, що ненадання страхувальником письмової заяви про виплату страхового відшкодування у строк більш, ніж 365 днів є преклюзивним (присічним) і не підлягає поновленню, та не зазначено прямої вказівки, що після пропуску вказаного річного строку, страхувальник втрачає право на отримання страхового відшкодування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 року в справі №147/66/17 та спорі, що виник з подібних правовідносин, дійшла висновку про те, що з огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (ст. 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Суд першої інстанції вказував на те, що розділ 6.3. Частини 2 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско PRO» № 06-11.21.20.00020 від 29.12.2020 року не містить прямої вказівки про обов`язок страхувальника надання письмової заяви про виплату страхового відшкодування та строків її подання, в той же час, з огляду на той факт, що вчинення таких дій страхувальником, понад встановлені п. 12.1.6. Частини 2 цього договору строки, надає страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування. З огляду на ст. 626 ЦК України та Розділ 12. Частини 2 цього Договору, надання страхувальником письмової заяви про виплату страхового відшкодування у строк не більш ніж 365 дні з дати повідомлення на Контакт-центр страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку, є обов`язком останнього, невиконання якого напряму кореспондується з правом відповідача на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Пунктом 12.1.7. Частини 2 спірного Договору страхування визначено, що невиконання страхувальником будь-яких обов`язків за договором без поважних на це причин, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновків, що питання невиконання страхувальником обов`язку та умов договору мають бути встановлені та перевірені з урахуванням та визначення наявності чи відсутності обставин поважності на це причин.

Оскільки, вперше ОСОБА_1 повідомила страховика ПАТ «СК «Перша» про настання страхового випадку 12.03.2021 року о 17:56:27 телефоном, тому встановлений п. 12.1.6. Частини 2 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско PRO» № 06-11.21.20.00020 від 29.12.2020 року строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування сплив 13.03.2022 року.

Позивачем на підтвердження обставин поважності пропуску строку для звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування зазначено, що вона проживала в м. Сєвєродонецьку Луганської області. У зв`язку з військовою агресією РФ на Україну 24.02.2022 року, безпосереднім наступом і обстрілами м. Сєвєродонецька Луганської області російськими військами, позивачу вчасно звернутись із цією заявою не видалось за можливе. Після примусової евакуації з м. Сєвєродонецька Луганської області, позивач спочатку переїхала до м. Дніпра, а пізніше до с. Липовани Чернівецької області, де 31.03.2022 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 7709-.

Наприкінці липня 2022 року ОСОБА_1 переїхала до м. Києва, та 17.07.2022 року звернулася до відповідача із запитом про надання інформації щодо виплати страхового відшкодування. 17.08.2022 року отримала статус ВПО, що підтверджується довідкою переселенця 3001-.

На переконання суду, саме те, що м. Сєвєродонецьк Луганської області, в період, на який припадав закінченню строк звернення позивача до ПАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування, знаходилось в зоні активних бойових дій, у зв`язку з чим, остання вимушено покинула свою домівку під час евакуації мирного населення, тобто, з кінця лютого 2022 року не мала доступу до свого житла та документів, подальші складнощі, пов`язані із переїздом, з якими зіштовхнулася ОСОБА_1 та її родина, невизначеність з місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи, в цілому є обставинами, які перешкодили позивачеві своєчасно виконати обов`язок, у строки, передбачені п. 12.1.6. Частини 2 укладеного між сторонами Договору.

Отже, оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, суд першої інстанції вважав їх поважними.

Враховуючи обумовлену сторонами в Договорі страхову суму, суд першої інстанції дійшов висновків, що страхове відшкодування, що підлягає стягненню з ПАТ «СК «Перша» на користь позивача, становить 1 141 168,47 грн = 1 300 000,00 грн (страхова сума) - 158 831,53 грн (вартість транспортного засобу в пошкодженому стані).

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, підписавши договір страхування позивач і відповідач погодили умови даного договору.

Відповідно до пп.12.1.6 Договору страхування підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є надання страхувальником письмової заяви про виплату страхового відшкодування у строк більш, ніж 365 днів з дати повідомлення на Контакт-центр страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Повідомлення на Контакт-центр страховика було здійснено позивачем 12.03.2021 р., а заява про виплату страхового відшкодування подана 05.08.2022 р., тобто більше ніж через 365 днів з дати повідомлення.

Листом від 12.08.2022 р. вих. № 437 відповідач повідомив позивача про прийняте рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування з обґрунтуванням причин такої відмови.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що несвоєчасність подання повідомлення обумовлено введенням в Україні Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану у зв`язку з військовою агресією РФ і вимушеним переселенням.

Кінцевий строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування спливав 13.03.2022 року.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування (Постанова Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22).

Апеляційний суд вказує на те, що у позивача було достатнього часу від дати скоєння ДТП (12.03.2021) до дати введення в Україні воєнного стану (24.02.2024) для того, щоб своєчасно подати таку заяву. Тобто фактично протягом року позивач не зверталась до відповідача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, а подала таку заяву лише 05.08.2022 р.

Посилання суду першої інстанції на Постанову ВП ВС від 14.12.2021 р. у справі №147/66/17, апеляційний суд не вважає релевантним, оскільки справа стосувалась ситуації, коли потерпіла особа, пропустивши встановлені строки подання заяви про страхове відшкодування, передбачені статтею 37 Закону №1961-IV, звертається до суду за захистом свого права на відшкодування шкоди безпосередньо до особи, яка завдала таку шкоду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що в правозастосовній практиці досить часто виникають ситуації, коли встановлення винуватця дтп триває довше за один рік, а тому сплив такого строку призводить до втрати потерпілим права вимоги про відшкодування завданої йому шкоди до страховика особи, винної в завданні такої шкоди. Отже, сплив річного строку з моменту настання дтп призводить також і до втрати вимоги до заподіювача шкоди, що позбавлятиме потерпілу особу взагалі можливості відшкодувати завдану їй шкоду будь-якою особою.

У нашій справі, застрахована особа за договором добровільного страхування, яким передбачено умови відмови у виплаті - саме ті підстави, за яких було прийнято відмову у виплаті.

Фактично, в даному випадку позивач, використовуючи те, що закінчення строку подачі заяви - близько 20-ти днів, припало на введення воєнного стану, намагається обґрунтувати відсутність такої заяви протягом одинадцяти місяців, до введення воєнного стану. При чому, розділом 8 укладеного договору страхування передбачено перелік документів, необхідних для виплати, що додаються до заяви. Звертаючись з позовом, позивач не посилається на неможливість надання жодного з них у зв`язку з втратою та окупацією, витраченим часом на відновлення. Загальні ж посилання на обставини війни без конкретизації не можуть розцінюватись як поважні причини невиконання обов`язків за договором щодо дотримання строків ним передбачених.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що дтп відбулось 12.03.2021, звіт датований 01.05.2023. Тобто, оцінку пошкодженого ТЗ позивача проведено через 2 роки після дтп, без залучення експерта страхової компанії, дані щодо огляду автомобіля в оцінці відсутні як і документи, які брав до уваги при визначенні пошкоджень оцінювач. /а.с. 176-212/

Згідно пояснень в судовому засіданні в апеляційній інстанції позивача ОСОБА_1 , на її прохання, було зроблено фотографії пошкодженого автомобіля, який продовжує знаходитись у м. Слов`янськ Донецької області, та переслано їй на телефон, що і було надано оцінювачу.

Отже, зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд вказує на те, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в порядку ЗУ «Про захист прав споживачів», у задоволенні позову відмовлено, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції відповідачем не понесено і вони не розподіляються. За оскарження рішення в апеляційній інстанції відповідачем сплачено 19 575 грн. які підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» - Олексієнко Оксани Ігорівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року - скасувати і ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення страхового відшкодування залишити без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Компенсувати приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Перша» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 19 575 грн.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: