Провадження №2-н/369/420/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 189 019,86 грн. та 242,24 грн. судового збору.

Згідно з ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, враховуючи, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість, яка виникла за період з січня 2019 року по лютий 2024 року, а заява про видачу судового наказу подана до суду 05 грудня 2024 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, то суд відмовляє у видачі судового наказу.

Більш того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Заявник просив стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак заявником до матеріалів заяви не додано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником, а тому суд позбавлений можливості перевірити належність даного майна боржнику на момент звернення з заявою про видачу судового наказу.

При цьому, наданий заявником типовий договір, вимоги за яким в тому числі заявлені стягувачем у заяві про видачу судового наказу, не підписаний заявником та боржником, тому в даному випадку не може свідчити про надання житлово-комунальних послуг саме ОСОБА_1 .

Більше того, як вбачається, з відповіді № 1060550 від 23.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідає адресі вказаній в заяві ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», за якою надаються житлово-комунальні послуги та існує борг за оплату наданих таких послуг.

Також слід зазначити, що заявником до матеріалів заяви додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 3886 від 22.11.2024 року про сплату судового збору у сумі 242,24 грн. за подання заяви про видачу судового наказу.

З 1 січня 2024 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» ставки судового збору змінюються.

Законом України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

За подання до суду заяви про видачу судового наказу встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 302,80 грн.

Надана заявником платіжна інструкція з сплаченою сумою судового збору 242,24 грн. не відповідає ставці судового збору у розмірі 302,80 грн., яка встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», будь-яких інших платіжних інструкцій, що свідчать про доплату судового збору, подана заява не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 167, 259-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Суддя: Ірина КОЗАК