Справа № 683/3480/24
28 січня 2025 року м.Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області:
в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.
з участю секретаря Бадаєвої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки будинковолодіння та земельної ділянки зі спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності на частку будинковолодіння та земельної ділянки,
Належна позивачу частка домоволодіння є фактично окремим об`єктом нерухомого майна - має самостійний вхід та комунікації та складається з приміщень житлового будинку загальною площею 48.4 кв. м, житловою площею 26.3 кв. м, в тому числі: коридор (1-1) площею 6.5 кв.м., кухня (1-2) площею 13.0 кв.м, житлова кімната (1-3) площею 26.3 кв.м., коридор (1-4) площею 2.6 кв.м, господарські будівлі і споруди: огорожа «№1».
Належна позивачці частка житлового будинку утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень використовуваних для проживання однієї сім`ї, частини будинку відокремлені стіною та мають окремі виходи з вулиці і кожна частина будинку може бути виділена та функціонувати як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна.
Представник позивача адвокат Віхерко Н.О. звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її та позивача відсутності, позов підтримала повністю, просила його задовольнити з вищенаведених підстав та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази у справі дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст.361 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Відповідно до положень ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка набуває статусу об`єкта цивільних прав з моменту її формування, яке полягає у визначенні її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру та сформованою вона вважається з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Положеннями ст.56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу; обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути.
Таким чином виділення в натурі із спільної часткової власності, що за своїм змістом є фактично поділом земельної ділянки, 1/2 частини земельної ділянки, визнання за позивачем право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна 1/2 частку земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності позивача на 1/2 частину земельної ділянки, можливе у позасудовому порядку при наявності згоди іншого співвласника земельної ділянки та лише за умови виготовлення відповідної технічної документації.
Разом з тим, при відсутності такої згоди, виділення в натурі із спільної часткової власності, що за своїм змістом є фактично поділом земельної ділянки, можливе за умови наявності відповідного висновку судового експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Натомість, позивачем не надано доказів, на підтвердження тих обставин, що відсутня згода іншого співвласника земельної ділянки відповідача у справі, щодо виділу в натурі частки земельної ділянки, а також висновок судового експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи для надання висновку з відповідних досліджуваних питань, щодо можливості виділення в натурі позичу частки земельної ділянки, а суд не володіє необхідними спеціальними знаннями у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, що унеможливлює таке виділення, а отже і визнання в цілому на об`єкт нерухомого майна - частку земельної ділянки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 361, 364 ЦК України, ст.ст. 76-80, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який складається з приміщень житлового будинку загальною площею 48.4 кв.м, житловою площею 26.3 кв.м, в тому числі: коридор (1-1) площею 6.5 кв.м, кухня (1-2) площею 13.0 кв.м, житлова кімната (1-3) площею 26.3 кв.м, коридор (1-4) площею 2.6 кв.м, господарські будівлі і споруди: огорожа «№1».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; адреса АДРЕСА_1 .

Суддя Є.М. Андрощук