УХВАЛА

29 січня 2025 року місто Київ

Справа № 754/4432/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6630/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Желепи О.В., суддів: Мазурик О.Ф., Поливач Л.Д.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року (ухвалено у складі судді Саламон О.Б., повний текст рішення складено 25 вересня 2023 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП

ВСТАНОВИВ

Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 - задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, суми у розмірі 74 811,03 грн, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 10 січня 2025 року подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження Київський апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2025 року витребував з Деснянського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 754/4432/23.

На запит суду матеріали справи надійшли 21 січня 2025 року.

Суддя Мазурик О.Ф. з 14 січня 2025 року по 27 січня 2025 року перебувала у відпустці, а тому питання про відкриття апеляційного провадження вирішується після виходу судді, визначеної для розгляду справи, з відпустки.

В апеляційній скарзі відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення та вказує, що копію повного тексту рішення від 20 вересня 2023 року сторона відповідача не отримувала, а про прийняте рішення стороні відповідача стало відомо лише 13 грудня 2024 року при отриманні рішенні.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, зокрема він отримав ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою 26 квітня 2023 року (а. с. 80), подав відзив на позовну заяву 10 травня 2023 року (а. с. 81-88), подав заяву про долучення доказів 12 травня 2023 року (а. с. 88а-90).

Також представник відповідача - адвокат Устенко І.О. був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки він подавав клопотання про перенесення розгляду справи 16 серпня 2023 року (а. с. 97-100) та 15 вересня 2023 року (а. с. 105-106).

Обставина подання відзиву на апеляційну скаргу відображена як в оскарженому рішенні суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України вважається обізнаним про розгляд цієї справи.

У рішенні від 16 лютого 2017 року в справі «Каракуця проти України» ЄСПЛ зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (параграф 53).

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (параграф 41).

Відповідно до матеріалів справи повний текст судового рішення був складений та підписаний 25 вересня 2023 року. Проте апеляційну скаргу відповідач подав лише 10 січня 2025 року, тобто більше ніж через рік з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення.

У матеріалах справи міститься конверт, який надсилався ОСОБА_1 за адресою, яка вказувалася ним у процесуальних документах до суду, та за якою він вже отримував судову кореспонденцію (а. с. 123). Неотримання ним надісланого у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції не свідчить про невиконання судом обов`язку, передбаченого ст. 272 ЦПК України.

Поміж цього, твердження скаржника про отримання ним копії рішення 11 грудня 2024 року не знайшли свого підтвердження, оскільки доказів такого отримання до апеляційної скарги не долучено, а в матеріалах справи відсутні будь-які розписки, відмітки чи написи про отримання відповідачем копії такого рішення.

Ні з матеріалів справи, ні з апеляційної скарги не вбачається, що сторона відповідача подавала до суду заяву на отримання копії оскаржуваного рішення в межах річного строку з дня складання повного тексту.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на будь-які обставини непереборної сили, що перешкоджали відповідачу подати апеляційну скаргу в межах річного строку з дня складення повного тексту судового рішення.

Колегія суддів враховує висновок щодо застосування ст. 358 ЦПК України, викладений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц, відповідно до якого «аналіз ст. 358 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній)».

Аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 06 березня 2024 року в справі № 953/5340/21, від 28 лютого 2024 року в справі № 733/112/20.

Крім того, в постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц, від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц, від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних прав та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Поливач