Справа №707/3637/24
Провадження №2/707/215/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

11.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» укладено договір кредитної лінії № L5211769 з ОСОБА_2 . Далі, 01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії № L5211769 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_2 у розмірі 23389,30 грн. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс».

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договору позики та кредитних договорів щодо порядку повернення кредитних коштів.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № L5211769 від 11.03.2019 в загальному розмірі 36032,53 грн., з яких: 23389,30 грн - основної суми боргу; 2107,13 грн сума збитків з урахуванням 3% річних; 10536,10 грн інфляційні витрати.

1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також не визнала позов.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Позивачем надано до суду Додаткові угоди до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG5119002, які датовані 11.03.2019, 14.03.2019, 16.03.2019, 19.03.2019, 20.03.2019, 22.03.2019 та в яких вказано, що вони підписані електронними підписами ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_2 .

Також до суду надано загальні умови договору кредитної лінії ТОВ «ФК «Дінеро».

Крім того, до суду надано підписано паспорти споживчого кредиту, в яких вказано, що вони підписані електронним підписом ОСОБА_2 11.03.2019, 14.03.2019, 16.03.2019, 19.03.2019, 20.03.2019, 22.03.2019.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, надану ТОВ «Дінеро» вбачається, що 11.03.2019 ОСОБА_2 уклала із ТОВ «Дінеро» кредитний договір № AG 5119002 (номер договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця L5211769) на суму 10600 грн строком на 30 днів та зі сплатою 468 % річних. Прийняття та підтвердження умов договору, його підписання позичальником здійснено шляхом використання електронного підпису одноразового ідентифікатора (otp-пароль), а саме: 11.03.2019 712500, 14.03.2019 958797, 16.03.2019 230851, 19.03.2019 955289, 20.03.2019 493790, 22.03.2019 516792.

З виписки з рахунку ОСОБА_2 за кредитним договором № AG 5119002 (№L5211769) від 11.03.2019, виданої представником ТОВ «ДІНЕРО», вбачається, що станом на 30.10.2019 заборгованість відповідача становить 23389,30 грн.

2.2. 01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення прав вимоги № 01072019, згідно з яким кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Згідно із п. 6.2.3. вказаного договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання Акту-Прийому передачі. При цьому виконання новим кредитором та кредитором умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Стягнення заборгованості боржників новий кредитор проводить з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі.

У витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 01072019 від 01.07.2019, який підписано директором ТОВ «Фінансова Компанія «Він Фінанс», вказано прізвище ОСОБА_2 за кредитним договором № L5211769 та суму заборгованості в розмірі 23389,30 грн.

2.3. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № L5211769 від 11.03.2019, заборгованість відповідача за період з 28.11.2021 по 28.11.2024, на думку представника позивача, у загальній сумі становить 36032,53 грн., яка складається з наступного: сума боргу 23389,30 грн., інфляційне збільшення 10536,10 грн.; штрафні санкції 2107,13 грн.

2.4. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» № 1706 від 25.07.2024 змінено назву товариства з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс».

Відповідно до копії паспорту громадянки України ОСОБА_3 вказана особа має РНОКПП НОМЕР_1 , тобто такий самий РНОКПП, як і ОСОБА_2 .

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

3.3. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

3.4. Відповідно до п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою НБУ від 04.07.2018 № 75, форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

3.5. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, за яким відбувся перехід прав вимоги, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

4.2. Суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту видачі первісним кредитором відповідачці грошових коштів в порядку виконання кредитного договору.

Зокрема, у матеріалах справи наявні лише розрахунки представника позивача, однак розрахунки не є доказами, які можуть підтвердити реальність видачі грошових коштів особі. У матеріалах справи відсутні будь-які виписки за картковими чи банківськими рахунками відповідачки, які б могли підтвердити факт зарахування коштів на її рахунок.

В ухвалі від 26.12.2024 суд прямо поставив представнику позивача запитання щодо наявності доказів видачі кредиту відповідачці, проте представник позивача не надав жодних доказів чи пояснень у відповідь на вказане запитання. Суд надав достатній час для надання представником позивача відповідних доказів (з 26.12.2024 по 28.01.2025).

Документ під назвою «виписка з рахунку» за підписом представника ТОВ «Дінеро» за своїм змістом не є випискою з банківського чи фінансового рахунку, оскільки у цьому документі немає номеру рахунку відповідачки, а отже неможливо встановити виписка з якого саме рахунку надана до суду та чи існує рахунок взагалі. Фактично вказана «виписка з рахунку» має такий самий низький ступінь достовірності, як і розрахунок заборгованості.

4.3. Суд також звертає увагу на те, що згідно з п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги, укладеного за участі позивача, права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання Акту-Прийому передачі.

До суду не було надано вищевказаного Акту-Прийому передачі, а отже й не було надано належного доказу того, що відступлення прав вимог дійсно відбулося.

Крім того, наданий до суду витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, який містить прізвище відповідачки, підписаний лише представником позивача і не містить підпису представника первісного кредитора. Тобто, витяг з реєстру боржників не є достовірним доказом передачі прав вимоги, оскільки його не підписано обома сторонами договору відступлення прав вимоги.

4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що у задоволенні всіх заявлених позовних вимог належить відмовити. У задоволенні вимог про стягнення кредитної заборгованості слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю, а у задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити, оскільки ці вимоги є похідними від основної вимоги про стягнення кредитної заборгованості. Крім того, переважну частину 3% річних та інфляційних втрат позивач нарахував відповідачу під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, що суперечить пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а отже судові витрати позивача стягненню з відповідачки не підлягають. Відповідачка не заявила про наявність у неї будь-яких судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін