Справа № 127/2-1455/2010
Провадження № 22-ц/801/160/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 рокуСправа № 127/2-1455/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Сала Т. Б., Сопруна В. В.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 (особа, яка подала апеляційну скаргу),

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк Аліна Володимирівна,

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плахотнюк Наталія Юріївна,

заінтересована особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Оверковським Костянтином Володимировичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року, постановлену у складі судді Жмудя О. О. в м. Вінниця, повний текст складено 12 листопада 2024 року, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк А. В., державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плахотнюк Н. Ю., заінтересована особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласна управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Скарга мотивована тим, що 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області, було видано виконавчий лист №2-1455-2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн.

08 грудня 2020 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк А. В. було відкрито виконавче провадження № 63834270 по виконанню вищезазначеного виконавчого листа щодо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1 011 178,97 грн. та в цей же день накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Проте постановою Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2022 було скасовано постанову державного виконавця від 08 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63834270 з виконання виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниця 06 грудня 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .. Підставою скасування стало те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився.

Вищевказані судові рішення наявні у відділу ДВС, так як він є учасником відповідних проваджень та приймав участь в їх розгляді. Однак в Державному реєстрі речових прав досі рахується арешт, накладений постановою державного виконавця у ВП № 63834270, запис про обтяження № 39588184, а на звернення ОСОБА_1 з проханням зняти арешт ДВС не відреагувала.

З огляду на вищевикладене ОСОБА_1 з врахуванням уточненої позовної заяви від 24 вересня 2024 року (а.с. 136 137) просила визнати неправомірною бездіяльність Державного виконавця щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , та скасувати арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , що накладений в межах виконавчого провадження № 63834270 (номер запису про обтяження 39588184), а також зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти (скасувати) арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_1 , вжиті на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк А. В. у виконавчому провадженні №63834270 від 08.12.2020 з вилученням запису про обтяження № 39588184 (спеціальний розділ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Прийняте судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 29 червня 2021 року державний виконавець повернув виконавчий документ відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»: у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Отже, виконавчий лист не визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження не є закінченим. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 22 грудня 2021 року у справі № 624/292/21, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18, від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20, від 04 листопада 2022 року у справі № 686/6010/14-ц. Тому суд виснував, що права боржника державним виконавцем у зазначеному виконавчому провадженні не порушені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Оверковського К. В., 22 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції невірно оцінив встановлені по справі обставини, адже постановою Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2022 року визнано дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 63834270 неправомірними, скасовано постанову від 08 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження, в зв`язку з тим, що стягувач пропустив строк звернення виконавчого листа до примусового виконання. Тому бездіяльність державного виконавця щодо нездійснення дій про припиненню обтяжень та вжиття інших заходів по усуненню негативних наслідків, є протиправною, а вжитті ним заходи у вигляді накладення арешту підлягають скасуванню.

Посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду у постановах від 22 грудня 2021 року у справі № 624/292/21, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18, від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20, від 04 листопада 2022 року у справі № 686/6010/14-ц є помилковим, так як не є релевантними для цієї справи, оскільки в цій справі є інша умова, а саме встановлення судом обставин незаконного відкриття виконавчого провадження № 63834270 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, натомість у вказаних вище постановах такої обставини встановлено не було.

04 грудня 2024 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень у Вінницькій області Плахотнюк Н. Ю. подала відзив на апеляційну скаргу та просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Основними доводами відзиву є те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 63834270 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого 06.12.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. В ході провадження державним виконавцем 29 червня 2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки виконавче провадження не було закінчено у зв`язку з фактичним його виконанням, відсутні правові підстави для зняття арешту з майна та коштів боржників, накладених в рамках даного виконавчого провадження, що також підтверджено висновками Верховного суду у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 202/1182/22. Також зауважує, що постановою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року, ухваленою у цій справі, відмовлено в заяві ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що також підтверджує наявність боргу за даним виконавчим документом.

20 грудня 2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подало відзив на апеляційну скаргу та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Основними доводами відзиву є те, що ОСОБА_1 рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-1455/10 не виконано. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. Відповідно до Закону, при поверненні з цих підстав виконавчого документа стягувачові арешт не знімається.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Оверковський К. В. підтримав викладене в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк А. В. в судове засідання не з`явилася.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плахотнюк Н. Ю. заперечила проти апеляційної скарги та підтримали доводи, викладені у відзиві.

Представник АТ «Ощадбанк» Лобанов О. О. заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції без змін.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист №2-1455-2010 в частині боржника ОСОБА_1 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. Рішення суду набрало законної сили 24 травня 2010 року. Строк пред`явлення до виконання 24 травня 2013 року (цивільна справа № 2-1455/10 а.с. 57);

Виконавчий лист неодноразово був пред`явлений стягувачом до виконання, а ОСОБА_1 неодноразово оскаржувала дії державного виконавця, а саме з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наступне:

-Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року визнано дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни щодо відкриття виконавчого провадження № 57240928 неправомірними та скасовано постанову від 21 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57240928 з виконання виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниця 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Підставою стало те, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87762967 ). Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року постанову Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91854911 );

-Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року визнано дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни щодо відкриття виконавчого провадження №60180090 неправомірними та скасовано постанову від 01.10.2019 про відкриття виконавчого провадження №60180090 з виконання виконавчого листа №2-1455-2010 виданого Ленінським районним судом м. Вінниця 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Підставою стало те, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97373843 ). Ухвала залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 11 серпня 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98934158 ).

-Постановою Вінницького апеляційного суду від 5 липня 2022 року визнано дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Куртяк Аліни Володимирівни щодо відкриття виконавчого провадження №63834270 неправомірними та скасовано постанову від 08 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63834270 з виконання виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниця 06 грудня 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Підставою стало те, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105097997).

-Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 127/2-1455/2010 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115581180 );

-Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115161274 ), залишеною без змін поставною Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115970198 ) визнано дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Медяного Віктора Григоровича щодо відкриття виконавчого провадження №72063234 з виконання виконавчого листа №2-1455/2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06.12.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 неправомірними та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №72063234 від 20.06.2023 р. Підставою стало те, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Постановою Верховного Суду від 02 липня 2024 року вказані судові рішення залишені без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120232445 );

-Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118028558 ), залишеною без змін поставною Вінницького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122193980 ) визнано дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Короля Володимира Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження №66044434 по виконанню виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06.12.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 неправомірними та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №66044434 від 09.07.2021 року. Підставою стало те, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

-Одночасно з винесенням постанови від 08 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63834270, державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Крутяк А. В. 08 грудня 2020 року винесена постанова про накладення арешту на все майно і на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 112 496,89 грн, а постановою від 29 червня 2021 року повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 29 червня 2024 року (а.с. 245, том 1).

Як уже зазначено вище, постановою Вінницького апеляційного суду від 5 липня 2022 року скасовано постанову від 08 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63834270 з виконання виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниця 06 грудня 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

- 21 червня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття обтяження № 39588184 (спеціальний розділ) накладеного на підставі постанови про арешт ВА 63834270. Відповідь не надана (а.с 19, том 1).

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, врегульовані Законом № 1404-VIII «Про виконавче провадження»» (далі - Закон № 1404-VIII)..

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону № 1404-VIII).

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 43 Закону № 1404-VIII, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тому на час повернення виконавчого листа стягувачу у державного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зняття арешту з майна боржника.

В справі, що розглядається постановою державного виконавця від 08.12.2020 року про накладення арешту та від 29 січня 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачеві були винесені в рамках виконавчого провадження № 63834270 від 08 грудня 2020 року, незаконність відкриття якого констатовано судом в постанові Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2021 року ухваленій у цій справі.

Відтак, оскільки виконавче провадження було відкрито неправомірно, то всі дії, вчинені в ньому, не мають юридичної сили (в тому числі і постанови про накладення арешту, і постанова про повернення виконавчого документа стягувачові на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Суд першої інстанції, розглядаючи скаргу, на зазначене уваги не звернув.

Апеляційний суд виснує, що з огляду на те, що виконавче провадження № 63834270 було відкрито незаконно, що встановлено постановою Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2021 року, ухваленою у цій справі, бездіяльність державного виконавця , яка не вчинила дій по скасуванню накладеного в межах цього провадження арешту на майно ОСОБА_1 є очевидною, а доводи скарги в цій частині підставними.

Щодо вимоги про скасування арешту на майно.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17 (адміністративне провадження № К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21), від 28 серпня 2024 року у справі № 947/36027/21 викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV (чинного на час видачі 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці виконавчого листа №2-1455-2010 у справі, яка наразі розглядається), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, ухваленою у цій справі, в якій вирішувалось питання скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в зв`язку зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, «з моменту переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, яким у даному випадку є 29 грудня 2014 року.

Враховуючи наведене, стягувач АТ «Ощадбанк» мав право пред`явити виконавчий документ до виконання з дня переривання цього строку до 29 грудня 2017 року.»

Отже, як констатовано в постанові Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, ухваленій у цій справі та залишеній без змін постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року, строк пред`явлення до виконання виданого 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці виконавчого листа №2-1455-2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. сплинув 29 грудня 2017 року.

Проте, як встановлено в ході розгляду справи, стягувач ще чотири рази, не зважаючи на пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, без подання заяви про поновлення такого строку, звертався до державного виконавця і останнім виносилися постанови про відкриття виконавчих проваджень, які в подальшому скасовані судовими рішеннями з одних і тих самих підстав: пропуск строку звернення виконавчого листа до виконання. З моменту видачі Ленінським районним судом м. Вінниці 06.12.2010 року виконавчого листа №2-1455-2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження були п`ять разів скасовані судом в зв`язку з тим, що стягувач пропустив строк звернення виконавчого листа до виконання.

Як уже зазначено вище, під час незаконно відкритого виконавчого провадження № № 39588184 від 08 грудня 2020 року, державним виконавцем накладено арешт на все майно ОСОБА_1 та не зважаючи на те, що постанова по відкриття виконавчого провадження скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2022 року з тих підстав, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, - виконавець не зняв накладений арешт, зсилаючись на те, що ще до скасування постанови про відкриття виконавчого провадження він повернув виконавчий лист стягувачеві з тих підстав, що у боржника відсутнє мано, на яке можливо звернути стягнення.

Після цього державний виконавець ще двічі незаконно відкривав виконавче провадження і його постанови були скасовані судовими рішеннями в зв`язку з тим, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Суд першої інстанції не з`ясував цих обставин, не встановив істину у справі, що призвело до постановлення ухвали, яка не відповідає приписам норм права, які регулюють порядок виконання судових рішень.

Тому апеляційний суд констатує, що оскільки у цій справі строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 29 грудня 2017 року, стягувач з того часу жодного разу не звертався із заявою про визнання поважними причини пропуску такого строку, натомість, не зважаючи на численні судові рішення, якими констатовано факт пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, знову і знову ініціює виконавчі провадження, а виконавець знову і знову виносить незаконні постанови про відкриття таких виконавчих проваджень, - тому апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 в частині скасування накладеного арешту підлягає задоволенню, так як збереження арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 .

З огляду на те, що апеляційний суд прийшов до висновку про скасування арешту, накладеного в межах виконавчого провадження на майно ОСОБА_1 , це є достатнім для відновлення її порушених прав: скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а тому не підлягає до задоволення вимога скарги зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти (скасувати) арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_1 , вжиті на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк А. В. у виконавчому провадженні №63834270 від 08.12.2020 з вилученням запису про обтяження № 39588184 (спеціальний розділ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Розглядаючи спір, який виник між учасниками, суд першої інстанції невірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, неповно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належну оцінку, неправильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив невірне та необґрунтоване судове рішення

Тому, зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року слід скасувати з постановленням нового судового рішення: про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Оверковським Костянтином Володимировичем, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року скасувати та постановити нову.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куртяк Аліни Володимирівни щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 63834270 постановою від 08 грудня 2020 року, за якою зареєстровано обтяження № 39588184 (спеціальний розділ) у Державному реєстрі речових прав.

Скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , накладений в межах виконавчого провадження № 63834270 постановою від 08 грудня 2020 року, за якою зареєстровано обтяження № 39588184 (спеціальний розділ) у Державному реєстрі речових прав.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: Т. Б. Сало

В. В. Сопрун