Справа № 562/3905/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"28" січня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У поданій в системі «Електронний суд» заяві представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 49619 грн. 50 коп. та судові витрати в справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 22 червня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір, за яким останній отримав кредит в сумі 37934 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до укладеного 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») договору факторингу №01.02-31/23 останнє набуло прав вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що 22 червня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z62.00609.004047912, за яким останній отримав кредит на поточні потреби в сумі 37934 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 15 відсотків річних за користування кредитом та комісії згідно графіку щомісячних платежів.

Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 32986,09 грн., а решту в сумі 4947,91 грн. перераховано ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» як страховий платіж за договором добровільного страхування життя, як додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, що підтверджується копіями відповідних орденів-розпоряджень від 22 червня 2018 року.

У відповідності до п.2.1 договору позичальник зобов`язувався повернути кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 22 дня/числа кожного місяця.

25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», перейменоване 25 березня 2024 року в ТОВ «Свеа Фінанс», укладено договору факторингу №01.02-31/23, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №Z62.00609.004047912 відступлено позивачу, що підтверджується витягом з додатку до вказаного договору та свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту в установлені строки не сплачував, чим порушив умови договору.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.

З представленого позивачем довідки-розрахунку боргу станом на 25 липня 2023 року вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором складається з простроченого тіла кредиту 14544.40 грн., відсотків 7193,73 грн. та комісії в сумі 27881,37 грн., а всього на загальну суму 49619,50 грн.

Разом з тим, положення ч.2 ст.8 та ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в справі №202/5330/19 правової позиції вбачається, що до додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Кредитним договором не визначено переліку послуг «за надання кредиту», окрім надання інформації по рахунку за запитом позичальника, їх погодження зі споживачем та позивач не надав доказів наявності та переліку таких послуг, а тому в частині стягнення комісії слід відмовити.

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог (43,81%) в сумі 1061 грн. 25 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ) заборгованість за кредитним договором №Z62.00609.004047912 від 22 червня 2018 року в сумі 21738 (двадцять одна тисяча сімсот тридцять вісім) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 1061 (одна тисяча шістдесят одна) грн. 25 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: