КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2225/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору недійсним,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року, постановлену під головуванням судді Сіромашенко Н.В.,-

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовомпро визнання іпотечного договору недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року названий позов залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що при її винесенні судом порушені норми процесуального права.

На адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності апелянта та його представника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивач та його представник повторно не з`явились без поважних причин у судове засідання, від яких не надходила заява про розгляд справи за їх відсутності.

Висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлено, що судом першої інстанції останні судові засідання були призначені на 20 травня 2024 року та 22 липня 2024 року.

Судове засідання призначене на 20 травня 2024 року не відбулось у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання. Справа слуханням відкладена на 22 липня 2024 року.

22 липня 2024 року позивач та його представник в судове засідання повторно не з'явились в судове засідання, про час та місце були повідомлені належним чином.

Так, звертаючись до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою, представником ОСОБА_1 зазначено адресу електронної пошти, яка надає можливість відправки на неї судових повісток, листів та судових рішень.

Судом першої інстанції направлено судові повістки про час та місце судового засідання, призначеного на 20 травня 2024 року та на 22 липня 2024 року, на електронну адресу зазначену в позовній заяві.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с. 113, 142), вказані судові повістки було доставлено до електронної скриньки представника ОСОБА_1 .

У постанові Верхового Суду від 28 червня 2023 року у справі за 757/48467/21 зазначено: «Разом з тим, Верховний суд виходить з того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.»

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 947/26777/19 (провадження № 61-9161св22), від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22).

Так, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції направлялись судові повістки про час та місце судового засідання, призначеного на 20травня2024 року та на 22 липня 2024 року, на її офіційну електронну пошту. До апеляційної скарги представником скаржника долучено копії вказаних судових повісток, що підтверджує обізнаність сторони позивача про дату та час судових засідань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання, про його час і місце повідомлені належним чином.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 та його представник не були належним чином повідомлені просудові засідання, призначені на 20 травня2024 року та на 22 липня 2024 року, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 22 липня 2024 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 24 січня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник