Справа № 372/5605/24
Провадження № 2-331/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рабчуна Р.О.,

при секретарі судових засідань Редька Н.Н.,

за участі сторін:

представника позивача - адвоката Вертільник О.С.,

представника відповідача адвоката Олекса Л.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2024 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про визнання права власності на житловий будинок.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Рабчуну Р.О.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має право власності на нерухомість: житловий будинок площею 128,8 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31. За договором дарування, на підставі якого набуто право власності на цей об`єкт нерухомого майна, будинок ОСОБА_1 , знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0020.

У свою чергу, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) є власником житлового будинку площею 685,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31. За договором дарування, на підставі якого набуто право власності на цей об`єкт нерухомого майна, будинок АДРЕСА_2 знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0021.

Проте в ході аналізу інформації кадастрової карти, за твердженням позивача, встановлено, що фактично земельна ділянка з кадастровим номером :04:004:0021 знаходиться під будинком позивача, а не під будинком відповідача, та навпаки, - земельна ділянка з кадастровим номером :04:004:0020 знаходиться під будинком відповідача, а не під будинком позивача.

Позивач вказує на те, що похибка в інформації про розташування земельної ділянки виникла на етапі присвоєння будинкам адрес внаслідок недобросовісної поведінки особи, яка декларувала завершення будівництва та введення в експлуатацію будинків за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , тому просить суд визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок площею 128,8 метрів квадратних, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 31, що розташований на земельній ділянці :04:004:0021.

Ухвалою суду від 30.10.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.11.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Веретільник О.С. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

11.12.2024 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідач переконаний, що в даному випадку відсутній предмет спору, адже, відповідач не вчиняв жодних дій щодо оспорення або невизнання права власності позивача на житловий будинок площею 128,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (РНОНМ: 31), та позивач в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відображається як титульний власник такого об`єкту нерухомого майна. З доводів відповідача вбачається, що сторони фактично мають спільне переконання, що будинок позивача розташований на ділянці відповідача, а будинок відповідача - на ділянці позивача та це не свідчить про оспорення або невизнання відповідачем права власності на будинок, крім того, саме за позивачем зареєстровано право власності на спірний будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому просить суд закрити провадження по справі за відсутністю предмету спору.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні щодо вимоги про закриття провадження по справі заперечувала в повному обсязі.

Представник відповідача просила суд закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Позивач просить суд визнати його право власності на житловий будинок площею 128,8 м. кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, який і так йому належить на праві власності.

Відповідач не оспорює право власності позивача на житловий будинок площею 128,8 м. кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020, № 369/10789/14-ц, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко виходячи з підходу Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору.

Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.

З позицій сторін слідує, що між позивачем та відповідачем відсутній спір про право власності на житловий будинок площею 128,8 м. кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з пункту 107 постанови Великої Плати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

У даному випадку сторони, вважаючи, що при реєстрації права власності на житловий будинок площею 128,8 м. кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, невірно вказано адресу будинку та кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано такий будинок, не позбавлені можливості в позасудовому порядку провести відповідні реєстраційна дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 255 ЦПК України підставою для закриття провадження по справі є відсутність предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 255 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29 січня 2025 року.

Суддя Р.О. Рабчун