Номер провадження 4-с/754/6/25
Справа № 754/8463/19
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Саламон О.Б.

з участю секретаря Рябенка В.О.

представника скаржника Урсаленко О.М.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Богдана Дмитровича, третя особа - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 у відповідності до прохальної частини останній просить:

- визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 02.10.2024 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;

- зобов`язати державного виконавця Чорнобаївського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Володина Б.Д., в провадженні якого перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2019 у справі № 754/8463/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 2 000 грн. на місяць, здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням дати подання заяви про відкриття виконавчого провадження щодо заборгованості по сплаті аліментів.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що 19.09.2019 Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки у розмірі 2 000 грн. щомісячно. Скаржнику не було відомо про існування вказаного рішення, а тому він надавав добровільно кошти на утримання дитини. У травні 2024 року скаржник звернувся до ОСОБА_4 , а в подальшому до суду з позовом про встановлення часу спілкування з дитиною. При цьому, ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_1 ) 13.05.2024 отримала виконавчий лист по справі № 754/8463/19, а її представник - адвокат Ющенко О.О. подала до Чорнобаївського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області за місцем народження скаржника. Вказує на те, що на час подання позову про стягнення аліментів та відкриття виконавчого провадження був зареєстрований у АДРЕСА_1 , а в подальшому мешкає як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 . Начальником Чорнобаївського відділу ДВС Волошиним Б.Д. 08.07.2024 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та розшук майна боржника. Скаржник також дізнався від державного виконавця про те, що окрім сплати аліментів з часу подання заяви, останнім також було безпідставно нараховано заборгованість у розмірі 126 000 грн., а відтак ОСОБА_2 вимушений звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат Урсаленко О.М. заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Стягувач в судовому засіданні підтвердила факт перерахування коштів скаржником в добровільному порядку в період з 2020 року по 2021 рік у розмірі 16 900 грн., а відтак не заперечувала щодо здійснення перерахунку заборгованості у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у зазначеній сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши подані учасниками справи документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, у Чорнобаївському відділі державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/8463/19 на підставі виконавчого листа, виданого 13.05.2024 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 05.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03.08.2022, стягувач ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Державним виконавцем Чорнобаївському відділі державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошином Б.Д. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 здійснений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Станом на 02.10.2024 нарахований борг зі сплати аліментів у розмірі 126 000 грн., що підтверджується довідкою від 02.10.2024.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У ч.3 ст.195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Скаржник в обґрунтування вимог скарги зазначає про те, що ним в добровільному порядку, не будучи обізнаним про існування заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2019, направлялись кошти на утримання дитини, однак вказані зарахування не були зараховані державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості.

На підтвердження викладеного, скаржником надано до суду виписку по рахунку, вікритому в АТ КБ «ПриватБанк», при цьому стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що дійсно боржником було здійснено направлення коштів в період 2020-2021 р.р. у розмірі 16 900 грн.

При прийнятті рішення суд враховує, що у постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій. Встановленню підлягає наявність або відсутність інших правовідносин між подружжям, які могли б бути підставою для зарахування спірних сум, не в рахунок погашення заборгованості за аліментами, а в рахунок погашення інших зобов`язань.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23) встановлено, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що боржник за період з 2020 року по 2021 рік сплачував аліменти на користь стягувача на утримання спільної доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтвердила особисто стягувач в процесі розгляду справи, а відтак є необхідність вказані платежі зарахувати державним виконавцем при обрахунку заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що сплачені ОСОБА_2 кошти мають бути зараховані державним виконавцем в якості проведених виплат по аліментам при здійсненні повторного розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим вважає правильним зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 з урахуванням сплачених сум.

Що стосується вимог скарги про визнання неправомірним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.10.2024 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутні підстави для задоволення вимог скарги в цій частині, оскільки відсутні докази, які б свідчили про те, що скаржник надавав державному виконавцю всі копії платіжних документів, а державний виконавець не врахував зазначені платежі при обрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно зі ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості боржника за аліментами, без врахування платежів, що були переведені стягувачу за період з 2020 року по 2021 рік, тому скарга в цій частині підлягає задоволенню, в іншій частині вимог скарга задоволенню не підлягає, оскільки наведені заявником обставини на їх обґрунтування не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст.ст. 255, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Богдана Дмитровича, третя особа - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Богдана Дмитровича здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 з урахуванням сплачених сум.

У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду складено 30.01.2025.

Суддя О.Б. Саламон