Справа № 478/1729/24 Провадження № 2/478/59/2025
У Х В А Л А

29 січня 2025 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого - судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами:

- від 30.04.2021 року № 110 в розмірі 42293,24 грн, в тому числі: 5900 грн заборгованості за кредитом та 36393,24 грн заборгованості за процентами;

- від 30.04.2021 року № 243 в розмірі 29 464,00 грн, в тому числі: 1600,00 грн заборгованості за кредитом та 27864,00 грн заборгованості за процентами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка 30.04.2021 року уклала два договори позики із Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі - ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ») за №110 та за № 243 за умовами яких отримала позику в розмірі 5900,00 грн та 1600 грн відповідно.

01 грудня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами від 30.04.2021 року за №110 та за № 243.

У свою чергу, 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно Договору №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами від 30.04.2021 року за №110 та за № 243.

Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договором відповідачкою ОСОБА_1 не погашено, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 71 757,24 грн.

Посилаючись на наведені обставини, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповідачці ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами від 30.04.2021 року за №110 та за № 243 в розмірі 71 757,24 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 годину 30 хвилин 26 грудня 2024 року. Витребувано у позивача додаткові докази.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відомостей щодо того, чи видавалась ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 ; виписку по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року; виписки по всіх рахунках ОСОБА_1 відкритих в АТ КБ «Приват Банк» за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року.

Розгляд справи було відкладено на 29.01.2025 року.

07 січня 2025 року представником позивача за допомогою системи «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів, а саме: про витребування від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів, у сумі 1 600,00 грн та 5 900,00 грн, які 30.04.2021 року були неї перераховані, а саме: витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період з 30.04.2021 року по 30.05.2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно: прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної карти.

29 січня 2025 року представником позивача за допомогою системи «Електронний суд» подано до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 29.01.2025 року та повторно зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» надати відомості, на виконання ухвали суду від 26.12.2024 року.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Розглянувши подані клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання, яке надійшло на адресу суду 07 січня 2025 року.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статті 79 та 80 ЦПК України визначають, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та(або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу - ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

У разі задоволення клопотання у відповідності до ч. 3 ст. 84 ЦПК України суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З наведеного слід дійти висновку, що докази, зокрема ті, які витребовуються судом, повинні встановлювати обставини справи та входити до предмету доказування. Відповідне клопотання про витребування доказів, повинно бути мотивованим, в тому числі з приводу того, що саме підтверджує відповідний доказ, або які обставини він спростовує.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 26.12.2024 року було задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», які на думку суду є достатніми для встановлення обставин справи та безпосередньо стосуються предмету доказування у справі, а саме: належність банківської картки відповідачці та отримання на її рахунок кредитних коштів у період укладення кредитних договорів.

З огляду на клопотання, подане представником позивача 07 січня 2025 року, суд не вбачає його достатньо обґрунтованим необхідністю витребування більш детальної інформації відносно від відповідачки, в тому числі: контактні дані, адреса проживання, РНОКПП, номер телефону та адресу електронної пошти, тощо. Такий збір даних про особу, на думку суду є необґрунтованим та не стосується предмету доказування. Напроти, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 26.12.2024 року витребовує всі належні та необхідні докази для встановлення дійних обставин у справі та розширенню витребувані судом відомості не потребують.

Що стосується періоду надходжень грошових коштів на банківський рахунок відповідачки, то суд не знаходить підстав для витребування виписки про рух коштів на рахунках відповідачки за період по 30.05.2021 року. Про необхідність дослідження судом цього періоду представником позивача не обґрунтовано взагалі, тому видається незрозумілим для суду заявлене клопотання в цій частині.

Щодо клопотання, яке надійшло на адресу суду 29 січня 2025 року.

Як вже зазначалось вище, то ухвалою суду від 26 грудня 2024 року було задоволено клопотання позивача про витребування від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відомостей щодо того, чи видавалась ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 ; виписку по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року; виписки по всіх рахунках ОСОБА_1 відкритих в АТ КБ «Приват Банк» за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року.

Станом на 29 січня 2025 року вказану ухвалу виконано не було, причини її невиконання суду не відомо. В той же час, суд враховує, що матеріали цивільної справи не містять точних відомостей щодо дати отримання вказаної ухвали АТ КБ «Приват Банк» у зв`язку з тим, що відповідна ухвала, через відсутність у суду поштових марок, була направлена на офіційну адресу електронної пошти банку.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим повторно витребувати від АТ КБ «Приват Банк» документи та відомості, визначені ухвалою суду від 26.12.2024 року.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Як визначено у частинах 1-3ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) ( 2121-14 ) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів.

Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3ПКУ) (2755-17), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 1ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Також, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновок суду за результатами розгляду клопотань представника позивача.

За результатами розгляду поданих представником позивача та розглянутих судом клопотань, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання, поданого до суду 07.01.2025 року слід відмовити з мотивів, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали.

В той же час, суд вбачає підстави для задоволення клопотання представника позивача, подане до суду 29.01.2025 року частково, та повторно витребувати від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відомості щодо того, чи видавалась ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 ; виписку по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року; виписки по всіх рахунках ОСОБА_1 відкритих в АТ КБ «Приват Банк» за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року, у зв`язку з чим, судове засідання слід відкласти на підставі п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,керуючись ст.ст.12,76,77,84,260,261,350,430 ЦПК України, суд -

Постановив:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про повторне зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» надати докази задовольнити частково.

Повторно витребувати від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відомості щодо того, чи видавалась ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 ; виписку по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року; виписки по всіх рахунках ОСОБА_1 відкритих в АТ КБ «Приват Банк» за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року, у зв`язку з чим, судове засідання слід відкласти на підставі п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Роз`яснити АТ КБ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Встановити для АТ КБ «ПриватБанк» термін подачі документів до суду до 27.02.2025 року.

Відкласти судовий розгляд справи на 11 год. 00 хв. 27 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Томашевський