Справа № 487/4534/24
Провадження № 2/487/271/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.01.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/4534/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 представник АТ «СЕНС БАНК» - адвокат Мужик Н.Т. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500735622 у розмірі 354620,79 грн. та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивував тим, що 10.12.2022 відповідачка уклала з АТ «СЕНС БАНК» угоду про надання споживчого кредиту № 500735622 (далі кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, проте остання не виконала свої грошові зобов`язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 31.07.2023 утворилася заборгованість, яка становить 354620,79 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 321951,84 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 32668,95 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В.

Суд своєю ухвалою від 03.06.2024 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд своєю ухвалою від 18.09.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

18.10.2024 суд постановив ухвалу про витребування доказів з АТ «СЕНС БАНК».

29.01.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли витребувані судом документи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала. Про час слухання справи повідомлялася судовою повісткою, надісланою з рекомендованим повідомленням. До суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, що дає підстави для висновку, що відповідачка за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутня, тому вона відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 10.12.2022 між ОСОБА_1 та АТ «СЕНС БАНК» було підписано оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500735622, згідно з якою відповідачка запропонувала АТ «СЕНС БАНК» укласти угоду про надання споживчого кредиту «Кредит готівкою», а саме у розмірі 323752,71 грн., з фіксованою процентною ставкою 17,00% та строком повернення кредиту 12.03.2030.

Погашення кредиту в сумі 323752,71 грн. сторонами узгоджено в графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 500735622 від 10.12.2022.

Разом з тим 10.12.2022 відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо строку кредитування, суми кредиту, мети отримання кредиту, способу та строку надання кредиту, процентної ставки та розміру платежу.

Вказані вище банківські документи були підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису на підставі вимог Закону України «Про ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість відповідачки за кредитом станом на 31.07.2023 становить 354620,79 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 321951,84 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 32668,95 грн.

04.03.2024 АТ «СЕНС БАНК» на адресу відповідачки надсилало досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагало від відповідачки протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання , - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 354620,79 грн.

Судом також встановлено, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Доказів протилежного суду не надано.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Також згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

Як було встановлено судом банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що підтверджено належними та допустимим доказами, у тому числі випискою по особовому рахунку відповідачки з 10.12.2022 по 31.07.2023.

Таким чином суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 500735622 від 10.12.2022 у розмірі 354620,79 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4255,45 грн.

Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 500735622 від 10.12.2022 у розмірі 354620,79 (триста п`ятдесят чотири тисячі шістсот двадцять гривень 79 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 4255,45 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти д7нів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ЄРДПОУ 23494714.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 30.01.2025.

Головуючий суддя І. В. Боброва