Справа № 569/4380/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест-Рівне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з квартири зі зняттям з реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про виселення з квартири зі зняттям з реєстраційного обліку звернувся представник ТзОВ «Пріоритетінвест Рівне».

В судовому засіданні представник позивача ТзОВ «Пріоритетінвест Рівне» заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та виселити всіх мешканців, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 29.08.2008 року Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 19 лютого 2013 року Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 30 грудня 2014 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області з квартири загальною площею 32 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку без надання іншого жилого приміщення та позбавити їх права користування житловим приміщенням, а саме квартирою загальною площею 32 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. та 60 грн. за отримання адресної картки про інформацію про коло зареєстрованих у квартирі осіб.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 повторно не з`явились. Зокрема, судові засідання по даній справі призначались на 13 червня 2024 року, 25 липня 2024 року,19 серпня 2024 року, 25 вересня 2024 року, 23 жовтня 2024 року,12 листопада 2024 року, 28 листопада 2024 року, 08 січня 2025 року, 22 січня 2025 року. Які про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації, в жодне судове засідання не з`явились. При цьому, причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавали, письмові відзиви на позов не надходили.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд пришов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що в Рівненський міський суд з позовом 07 квітня 2016 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест-Рівне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про виселення з квартири зі зняттям з реєстраційного обліку.

Вказана цивільна справа передана у провадження судді Рівненського міського суду Бердія М.А.

17 листопада 2016 року від ОСОБА_2 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла зустрічна позовна заява до ТзОВ «Пріоритетінвест-Рівне» про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .

16 лютого 2017 року головуючим суддею Бердієм М.А. зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області Бердія М.А. від 31 жовтня 2017 року провадження по даній цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішенням Рівненського міського суду по справі №569/4030/16-ц за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ТОВ «Пріоритетінвест-Рівне», МПП «АПМ», Виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області, ТДВ «Рівненський домобудівний комбінат», ТОВ «АПМ ПЛЮС» про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним розпорядження міського голови від 15 червня 2012 року №622-Р, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 червня 2012 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 лютого 2015 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2024 року, проведеного на підставі рішення зборів суддів, Розпорядження №101 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язка із звільненням у відставку судді ОСОБА_10 , вказана цивільна справа 23 травня 2024 року передана у провадження судді Ковальова І.М.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддею було встановлено, що рішення Рівненського міського суду Рівненської області по цивільній справі №569/4030/16-ц, до набрання законної сили якого було зупинено провадження у даній цивільній справі, набрало законної сили 12 квітня 2018 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2024 року поновлено провадження у даній цивільній справі та визначено дату судового засідання.

З дослідженого в судовому засіданні Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 33256927, дата та час формування 06.02.2015, витяг надав: Реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області вбачається наступна інформація: Актуальна інформація про державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 8638318; дата та час державної реєстрації: 03.02.2015; державний реєстратор: Желязкова Мілена Желязкова, реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 06.02.2015, видавник: Желязкова М.Ж., державний реєстратор реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19148962 від 06.02.2015; форма власності: приватна; розмір частки: 1; власники: ТОВАРИСТВО З ОМБЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРІОРИТЕТІНВЕСТ-РІВНЕ», , країна реєстрації: Україна. Відомості про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; об`єкт нерухомого майна: квартира, об`єкт житлової нерухомості; адреса: АДРЕСА_1 ; загальна площа: 32 кв.м., житлова площа: 12,8 кв.м.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 33256705 від 06.02.2015 (бланк СТА 529291) вбачається наступне: об`єкт нерухомого майна: квартира; адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; загальна площа: 32 кв.м.; житлова площа: 12,8 кв.м. Відомості про право власності: форма власності: приватна; розмір частки: 1; власник(и): ТОВАРИСТВО З ОМБЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРІОРИТЕТІНВЕСТ-РІВНЕ», , країна реєстрації: Україна; орган державної реєстрації прав: Реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області; державний реєстратор: Желязкова Мілена.

З дослідженої в судовому засіданні адресної картки за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що наявна інформація про зареєстрованих осіб: ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата видачі паспортного документу: НОМЕР_3 20.12.2014 Рівне МВ УДМСУ, дата реєстрації: 30.12.1014; ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , дата видачі паспортного документу: НОМЕР_1 29.08.2008 Сарненський РВ УМВС, дата реєстрації НОМЕР_5 ; ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата видачі паспортного документу: НОМЕР_2 19.02.2013 Рівне МВ УДМС, дата реєстрації: 10.03.1994.

З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року по цивільній справі №569/4030/16-ц за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 до Товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський домобудівний комбінат», Виконавчого комітету Рівненської міської Ради, Малого приватного підприємства «АПМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІОРИТЕТІНВЕСТ-РІВНЕ» про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу, визнання недійсним розпорядження міського голови від 15 червня 2012 року №622-Р, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 червня 2012 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог позивачам, а саме: визнання недійсним укладеного 26 травня 1998 року між Закритим акціонерним товариством «Рівненський домобудівний комбінат» і Малим приватним підприємством «АПМ» договору №5 купівлі-продажу об`єктів соціального побуту в частині купівлі-продажу гуртожитку для сімейних по АДРЕСА_2 ; визнання недійсним розпорядження міського голови від 15 червня 2012 року №622-Р «Про оформлення права власності на квартири», яким встановлено оформити право власності на квартири АДРЕСА_3 ; визнання недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15 червня 2012 року видане виконавчим комітетом Рівненської міської ради, яким за ТОВ «АПМ ПЛЮС» оформлено право власності на квартири АДРЕСА_3 ; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 лютого 2015 року видані реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, якими за ТОВ «Пріоритетінвест-Рівне» оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_4 , на квартиру АДРЕСА_5 , на квартиру АДРЕСА_6 , на квартиру АДРЕСА_7 , на квартиру АДРЕСА_8 відмовлено.

Вказане рішення суду залишене в силі відповідно до постанови апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року і яке, безпосередньо стосувалось права власності ТзОВ «Пріоритетінвест-Рівне» і на спірну квартиру АДРЕСА_9 . А тому, останнє, як власник спірного майна, 08 лютого 2016 року звернулось до відповідачів з листом за №11 та запропонувало їм, надаючи першочергове право, укласти договір оренди житла та було надано для ознайомлення його проект.

16 лютого 2016 року відповідачі по справі отримали вказаний лист, проте для укладення договору оренди не з`явились.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», дотримання принципу верховенства права є однією з підстав демократичного суспільства.

Так, у частині першій ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист власності» передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З огляду на вказане, право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Як визначено ч.3 ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Отже, суд, зважаючи на вказану у ч.3 ст.116 ЖК України підставу для виселення, а саме самоправне зайняття жилого приміщення, приходить до висновку, що позивачем дана підстава доведена та знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача в частині виселення відповідачів з житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_9 без надання іншого жилого приміщення є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачами які в судові засідання неодноразово викликались однак не з`явились, письмовий відзив не подавали, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. згідно квитанції №83 від 04 квітня 2016 року. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача.

А в решті позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,18,12,133,134,137,263-265,268, 273,280,282-289,354 ЦПК України, ст.ст.15,16,316,317,319,321,386,387,391 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест-Рівне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з квартири зі зняттям з реєстраційного обліку задоволити частково.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_9 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест-Рівне», м.Здолбунів, вул.Садова, 17/г понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест-Рівне», м.Здолбунів, вул.Садова, 17/г

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_6

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_7

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_8

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов