"29" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -
03.10.2024 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації, у якому просить: зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію та інформацію яка ганьбить честь і гідність позивача (президента федерації кікбоксингу WAKO) викладену у листах від 18.07.2024 надісланих засобами електронної пошти на ім`я: Президента Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO Рой Бейкер; Представника WAKO Europe Kickboxing mr. Іштван Кіралі; Керівнику Федерації кікбоксингу WAKO Болгарії Галіну Дімову, недостовірність та суть якої полягає в наступному: «Я звертаюся до вас як до лідера Всесвітньої асоціації організацій кікбоксингу, WAKO. В даний час у місті Варна, Болгарія, проводяться тренування з кікбоксингу за участю збірної України на чолі з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залучила мою неповнолітню доньку ОСОБА_5 , якій зараз 4 роки, до навчального процесу.», «Триває судове провадження щодо визначення постійного місця проживання дитини з одним із батьків. Дитину незаконно вивезли з країни постійного проживання, зокрема без дозволу її батька, який не має обмежень.», «Крім того, існує нотаріально завірена заборона на виїзд дитини з країни, видана батьком, на основі попередніх дій ОСОБА_6 у 2022 році, коли вона залишила дворічну дитину без нагляду в країнах ЄС і приховувала своє місцезнаходження від біологічного батька. (Правові органи були залучені, і ОСОБА_7 була змушена повернути дитину в Україну.).», «У 2022 році я особисто придбав автомобіль у Бельгії, який донині використовується для допомоги країні як у зоні бойових дій, так і в гуманітарних місіях у тилу. ОСОБА_7 запропонувала федерацію кікбоксингу як юридичну особу на яку можна зареєструвати автомобіль, але в останній момент відмовилась підписати акт про передачу акцепту на моє ім`я, як боєць добровольчого підрозділу, який виконує обов`язки щодо захисту цивільних осіб від ворожих обстрілів, і який насправді фінансово підтримує цей автомобіль. Однак ОСОБА_8 безуспішно намагається зв`язатися з різними органами влади, експлуатуючи назву федерації ВАКО, з метою незаконного привласнення цього автомобіля.», шляхом направлення листів із спростуванням недостовірної інформації та інформації яка ганьбить честь та гідність позивача, а також, надіслання листа з вибаченнями до наступних адресатів за розповсюдження неправдивої інформації та інформації яка ганьбить честь і гідність у адресу: Президента Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO Рой Бейкер; Представника WAKO Europe Kickboxing mr. Іштван Кіралі; Керівнику Федерації кікбоксингу WAKO Болгарії Галіну Дімову. Покласти на відповідача судові витрати.
обвинувачення кваліфіковано за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України). Дарницьким районним судом міста Києва задоволено заяву позивачки про видачу обмежувального припису з забороною відповідачу на строк три місяці, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони відповідачу наближатися на відстань ближче 300 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування позивача та дитини; заборонити відповідачу особисто і через третіх осіб розшукувати позивачку та дитину, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити відповідачу вести листування, телефонні переговори з позивачкою та дитиною або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідач не сплачує аліментів на утримання власної доньки попри існування примусового виконавчого провадження по стягненню аліментів прикриваючись тим що є добровольцем у Добровольчому формуванні територіальної громади міста Києва №42 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та паплюжить честь, гідність та ділову репутацію позивача задля того щоб і її позбавити фінансових засобів для існування та утримання їх сумісної доньки, шляхом підриву авторитету позивача на міжнародній спортивній арені спорту та формування хибної думки міжнародної профільної спортивної спільноти щодо спортсменів України та не запрошення їх для участі в міжнародних змаганнях. Викладена у вказаному вище листі від 18.07.2024 за підписом відповідача інформація надіслана засобами електронної пошти на ім`я: Президента Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO Рой Бейкер; Представника WAKO Europe Kickboxing mr. Іштван Кіралі; Керівника Федерації кікбоксингу WAKO Болгарії Галіну Дімову, не відповідає дійсності. Усі дії позивачки щодо її доньки обумовлені бажанням захистити від негативного впливу її батька, який протягом більш ніж двох років чинив сімейне насилля, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, обмежувальним приписом, кримінальними провадженнями. Більше 4 років відповідач ніде офіційно не працює, коштів на утримання дитини не надає, позбавив позивачку власного житла, створює фізичний супротив при намаганні позивачки потрапити до власного житла задля того щоб забрати власні речі, в зв`язку із чим позивачка була вимушена власні речі забирати з власного будинку у присутності адвоката, двох нарядів поліції та 3 свідків, під час чого відповідач спричинив позивачці тілесні ушкодження, позбавив позивачку можливості користуватись належним їй майном, викрав особисті коштовності, не надає доступу до транспортного засобу та будинку. Суперечки між сторонами позивачка вирішує у спосіб передбачений чинним законодавством України, виключно у правовому полі, шляхом звернення до судових та правоохоронних органів, подані позови про поділ майна, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди. Враховуючи зміст вказаного вище листа від 18.07.2024 позивачка вважає наступні свавільні, надумані та не обґрунтовані твердження відповідача такими які позбавлені змістовного підґрунтя, а також контекстного змістовного наповнення: 1) «Я звертаюся до вас як до лідера Всесвітньої асоціації організацій кікбоксингу, WAKO. В даний час у місті Варна, Болгарія, проводяться тренування з кікбоксингу за участю збірної України на чолі з ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 залучила мою неповнолітню доньку ОСОБА_5 , якій зараз 4 роки, до навчального процесу.» Враховуючи контекст та змістовне навантаження вище виділеного фрагменту з тексту вказаного вище листа відповідача слідує, що він намагається донести адресату свого листа, що позивач залучає малолітню дитину до спортивних тренувань спортсменів кікбоксингу та, начебто, дитина бачить як вони проходять особисто та безпосередньо, проте, такі безпідставні припущення відповідача є надумані ним же та не мають нічого спільного з реальністю оскільки донька не буває ані в спортивному залі де тренуються спортсмени з кікбоксингу чи будь-якого іншого єдиноборства, що може супроводжуватись елементами насилля та побиття, ані в тій частині приміщення де в безпосередній близькості безпосередньо відбуваються спортивні змагання з кікбоксингу, тобто, дитина не бачить ані тренувань спортсменів, ані їх спортивних виступів що може супроводжуватись насиллям та побиттям. 2) «Триває судове провадження щодо визначення постійного місця проживання дитини з одним із батьків. Дитину незаконно вивезли з країни постійного проживання, зокрема без дозволу її батька, який не має обмежень.». Враховуючи контекст та змістовне навантаження вище виділеного фрагмента з тексту листа відповідача, слідує, що останній вважає, що позивач вивезла дитину з території України, начебто, незаконно та не маючи нотаріального дозволу відповідача, проте такі твердження відповідача є не обґрунтованими та безпідставними оскільки порядок перетину кордону громадянами України визначено чинним законодавством. На час запровадження на території України надзвичайного або воєнного стану діють положення абзацу тринадцятого пункту 23 Правил перетинання державного кордону громадянами України, відповідно до яких виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Державна прикордонна служба дозволить перетин державного кордону. Крім того, у цитованому вище уривку з листа недостовірним є також те, що відповідач, помилково та хибно вважає себе особою, щодо якої не має обмежень у виїзді за кордон, так як відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідач є військовозобов`язаним у віці від 25 до 60 років, тому згідно законодавства не має права покинути територію України будучи лиш добровольцем Добровольчого формування територіальної громади міста Києва №42 «Легіон Оболонь»; 3) «Крім того, існує нотаріально завірена заборона на виїзд дитини з країни, видана батьком, на основі попередніх дій ОСОБА_6 у 2022 році, коли вона залишила дворічну дитину без нагляду в країнах ЄС і приховувала своє місцезнаходження від біологічного батька. (Правові органи були залучені, і ОСОБА_7 була змушена повернути дитину в Україну.)». Враховуючи контекст та змістовне навантаження вище виділеного фрагмента, слідує, що відповідач вважає, що нотаріально завірена заборона на виїзд дитини з країни видана батьком створює юридичну відповідальність позивача у зв`язку із цим. Вказане не межує ані з логікою, ані чинним законодавством, оскільки така нотаріальна заява не відображається у програмному комплексі прикордонної служби України як підстава для заборони виїзду, бо підставою яка б заборонила позивачу виїхати разом з дитиною за межі України було б рішення суду про заборону виїзду дитини за кордон без згоди батька, а у зв`язку із відсутністю такого судового рішення у позивача не має жодних обмежень до виїзду з дитиною за межі України. Друга частина цитованого уривку листа: Крім того, існує нотаріально завірена заборона на виїзд дитини з країни, видана батьком, на основі попередніх дій ОСОБА_6 у 2022 році, коли вона залишила дворічну дитину без нагляду в країнах ЄС і приховувала своє місцезнаходження від біологічного батька), є такою ж не обґрунтованою, не достовірною інформацією побудованою на фантазованих припущеннях відповідача, що спростовується тим, що в час повномасштабного вторгнення рф на територію України (2022, саме ті обставини та події які зазначає відповідач у цитованому уривку з листа), позивач разом із дитиною, своєю сестрою та свекрухою виїхали до Польщі та проживали в одному помешканні та постійно були разом, саме тому, позивач абсолютно ніяк не міг дворічну дитину залишити в країнах ЄС без нагляду. Відповідач цитованим уривком фактично вводить адресата в оману інформуючи про обставини яких не існувало та є виключним плодом фантазії відповідача, тож така інформація з його листа є саме не достовірною інформацією. Також, до не достовірної інформації відноситься й те, що відповідач необґрунтовано та надумано зазначив те, що: «Правові органи були залучені, і ОСОБА_7 була змушена повернути дитину в Україну.», що спростовується тим, що: в Україні не існує «Правового органу»; не існує ані судової практики, ані національного законодавства яке б змушувало маму з дитиною повернутись з-за кордону в період воєнного стану в Україну. Відповідач цитованим уривком («Правові органи були залучені, і ОСОБА_7 була змушена повернути дитину в Україну.») фактично вводить адресата в оману інформуючи про обставини яких не існувало та є виключним плодом фантазії відповідача, тож така інформація з його листа є саме не достовірною інформацією: 4) «У 2022 році я особисто придбав автомобіль у Бельгії, який донині використовується для допомоги країні як у зоні бойових дій, так і в гуманітарних місіях у тилу. ОСОБА_7 запропонувала федерацію кікбоксингу як юридичну особу на яку можна зареєструвати автомобіль, але в останній момент відмовилась підписати акт про передачу акцепту на моє ім`я, як боєць добровольчого підрозділу, який виконує обов`язки щодо захисту цивільних осіб від ворожих обстрілів, і який насправді фінансово підтримує цей автомобіль. Однак ОСОБА_8 безуспішно намагається зв`язатися з різними органами влади, експлуатуючи назву федерації ВАКО, з метою незаконного привласнення цього автомобіля.». Враховуючи не відповідний дійсності контекст та змістовне навантаження вище виділеного фрагмента, з тексту листа відповідача слідує, що він придбав автомобіль у Бельгії, проте, відповідач за останні 4 роки до 2022 року ніде не працював та особистих фінансових збережень у останнього не було (сім`я мала фінансове забезпечення виключно за рахунок фінансів позивача від своєї спортивної діяльності), тож і придбати за власні кошти він автомобіль у Бельгії не міг, а лиш привіз його з Бельгії за рахунок наданих йому позивачем коштів. Автомобіль був зареєстрований на юридичну особу - «федерація кікбоксингу WAKO України». Отже, відповідач неправомірно експлуатує цей автомобіль, який належить федерації кікбоксингу WAKO Україна не за цільовим призначенням та в особистих цілях. Крім того, за примусовим виконавчим провадженням щодо стягнення аліментів за яким відповідач має заборгованість з моменту його порушення та жодного разу не сплатив за ним для утримання своєї доньки, останній є обмежений у праві керування транспортними засобами та не має права керувати транспортними засобами в тому числі й цим автомобілем який був придбаний у Бельгії. В іншому фрагменті листа вказано: « ОСОБА_26 безуспішно намагається зв`язатися з різними органами влади, експлуатуючи назву федерації ВАКО, з метою незаконного привласнення цього автомобіля.» Вказане є таким що не відповідає дійсності та ганьбить честь та ділову репутацію позивача, так як позивач в жодному із процесуальних документів поданих до розгляду правоохоронних та судових органів не використовував та не зловживав власними здобутками та званням президента федерації WAKO Україна, бо відповідно до діючого в Україні законодавства ці спортивні звання та титули не мають преюдиційного чи доказового значення задля того щоб схилити правоохоронні чи судові органи на свою користь, крім того, позивач особисто не присутня під час судових засідань та не подає такі процесуальні документи до правоохоронних органів самостійно та за своїм підписом бо користується правничою допомогою адвоката, який приймає участь у таких судових засіданнях та подає такі процесуальні документи до судових органів за своїм підписом. Вказаний фрагмент з листа відповідача є таким який ганьбить честь та ділову репутацію позивача, а такі дії відповідача зводиться до його фактичної спроби спаплюжити авторитетне та заслужене тяжкою спортивною працею та досягненнями в напрямку спорту імені позивача. Викладене вище свідчить про порушення особистих немайнових прав позивача на повагу до гідності та честі, та на недоторканність ділової репутації. Позивачка має право на спростування недостовірної інформації, поширення якої порушує її особисті немайнові права. Недостовірна інформація щодо позивача має бути спростована шляхом направлення листів зі спростуванням недостовірної інформації та вибаченнями за надання недостовірної інформації. Позивач зазначає про публічне поширення відповідачем спірної недостовірної інформації, принижує її честь та гідність, а також ділову репутацію.
Ухвалою суду від 11.10.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Ухвалою суду від 26.11.2024 року повернуто без розгляду заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, убачається, що відповідач обізнаний з наявністю на розгляді суду відповідного спору, однак у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення не викладав.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Згідно наявного в матеріалах справи нотаріально посвідченого перекладу листа з англійської мови на українську:
«Президенту Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO
Від зацікавленої сторони, громадянина України
ОСОБА_10 пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2
Я звертаюся до Вас як до керівника Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO.
У цей час у Варні, Болгарія, проводяться тренування з кікбоксингу за участю української національної команди під керівництвом ОСОБА_6 . ОСОБА_4 залучила до тренувань мою неповнолітню доньку, ОСОБА_5 , вік якої наразі становить 4 роки. Нині триває судовий процес, предметом якого є визначення місця постійного проживання дитини з одним із батьків. Дитину вивезли з країни її постійного проживання незаконно, зокрема без дозволу її батька, який не має жодних обмежень. Більш того, існує нотаріально посвідчена заборона на виїзд дитини з країни, оформлена її батьком, на підставі попередніх дій ОСОБА_6 в 2022 році, коли вона залишила дворічну дитину без нагляду в країнах ЄС та приховувала її місцезнаходження від біологічного батька. (Були задіяні правоохоронні органи, і ОСОБА_7 була змушена повернути дитину до України.) Станом на сьогодні складається аналогічна ситуація, але цього разу залучена Асоціація WAKO, адже дитину забрали під час гучного заходу.
Ставлячись з повагою до зусиль, яких Ви докладаєте для розвитку кікбоксингу WAKO та з метою попередження потенційного скандалу, що може виникнути навколо WAKO, у разі необхідності звернення за допомогою до Інтерполу, я прошу Вас:
- Переконати ОСОБА_12 в тому, що вона має утримуватись від втягнення WAKO до вирішення особистих родинних питань;
- Заборонити присутність моєї неповнолітньої доньки на тренуваннях і змаганнях (оскільки спостереження за тим, як люди вчяться бити один одного може вплинути на психічний стан дитини, враховуючи її малий вік);
- Забезпечити безпечне повернення дитини до України.
Я хотів би зазначити, що віце-президентом Національної федерації кікбоксингу України WAKO, котрий очолює дисциплінарний комітет, є ОСОБА_14 . По-перше, він не має жодного відношення до кікбоксингу або спорту загалом, а по-друге він був двічі засуджений за вбивство. Сьогодні, зі згоди ОСОБА_7 , він бере участь у вихованні дітей. Я, як батько, виступаю проти такої взаємодії та впливу на мою дитину. ОСОБА_7 підтримує з ними стосунки для вирішення питань протизаконним і злочинним шляхом. ОСОБА_7 постійно намагається втягнути федерацію до вирішення його особистих проблем і залучає персонал до судових справ. В результаті, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , представник федерації WAKO у Київській області, викликались до судових засідань. Судові характеристики підписані ОСОБА_27 , а звіти про доходи - ОСОБА_28 . Ці документи, що фігурують у судових матеріалах стосовно особистих справ ОСОБА_7 , скріплені штампами федерації. Крім того, під час воєнного стану ОСОБА_14 отримав звання «Заслужений тренер з кікбоксингу», хоча він ніколи в своєму житті не тренував спортсменів, і вся країна знає про це. Я переконаний, що ця людина повинна бути позбавлена цього звання та усунена з посади. Також мали місце численні випадки порушення чинного законодавства, наприклад, незаконне привласнення майна, корупційні схеми та відмивання грошей, і все це під час війни в країні. Вам навіть прийшлося створити фонд фінансової допомоги для України. У 2022 році я особисто придбав у Бельгії автомобіль, який донині використовується для допомоги країні у зоні бойових дій, також в гуманітарних місіях у тилу. ОСОБА_7 запропонувала федерацію кікбоксингу як платформу для реєстрації автомобіля, але в останній момент відмовилась підписати акт приймання-передачі на моє ім`я як бійця добровольчого загону, котрий виконує обов`язки із захисту мирного населення від ворожих обстрілів та фактично утримує цей автомобіль фінансово. Проте ОСОБА_8 безуспішно звертається до різних інстанцій, експлуатуючи назву федерації WAKO, з метою незаконного заволодіння цим автомобілем.
Також звертаюся до Вас з проханням вплинути на неї та зобов`язати її дотримуватися чинного законодавства та виконувати обов`язки, які бере на себе федерація України WAKO. Ця ситуація також може призвести до необхідності звернення до судових органів України, і федерація кікбоксингу WAKO опиниться втягненою у дуже неприємний скандал. Таким чином, федерацію штучно втягують у конфліктні ситуації, і вона стає ганьбою для українського спорту, в той час як спортсмени продовжують наполегливо працювати і прагнуть здобувати переможні місця на змаганнях.
Ще раз хочу звернути Вашу увагу на той факт, що я звертаюся до Вас як до керівника з проханням вплинути на ОСОБА_12 , зокрема, щоб не допустити звернень до місцевих і міжнародних органів правового захисту та уникнути скандалу навколо федерації в цілому. Така інформація може вкрай негативно вплинути як на загальну репутацію WAKO, так і на її прийняття до олімпійської сім`ї. З поваги до Вашої праці, я звертаюся безпосередньо до Вас, а не відразу до правоохоронних органів.
У першу чергу, я переймаюся інтересами моєї дитини, яку через протиправні дії ОСОБА_7 втягують у скандал навколо всієї федерації.
Якщо необхідно, я можу підтвердити кожен свій аргумент документально, а за потреби надати підтверджуючі документи та більш детальну інформацію.
Сподіваюся, ми зрозуміємо один одного і зможемо запобігти поширенню скандалу.
Щодо Вашого рішення прошу надати відповідь на електронну адресу, зазначену в листі.
- Свідоцтво про народження дитини;
- Заборона вивезення дитини за кордон;
- Фотографії, що підтверджують присутність дитини на тренуваннях;
- Фото-доказ отримання сертифіката.
P.S. Копії цього листа також надсилаються представникам Федерації кікбоксингу WAKO Europe Іштвану Кіралі та Федерації кікбоксингу WAKO Bolgaria Галіну Дімову.
З повагою, ОСОБА_20 ». (а.с. 26-27).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.11.2023 року у справі №753/14906/23, частково задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на строк три місяці, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонено ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 300 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. В іншій частині вимог заяви про видачу обмежувального припису відмовлено (а.с. 30-32, 79-83).

У вказаному рішенні суд зазначив, що стосовно вимог заяви в частині вжиття таких заходів щодо дитини - ОСОБА_9 , суд дійшов висновку, що з досліджених доказів в діях ОСОБА_2 не встановлено ознак домашнього насильства щодо дитини, а відтак суд погоджується з доводами представника ОСОБА_2 в цій частині та не вбачає підстав для видачі обмежувального припису щодо дитини. Крім цього зауважує, що за обставинами цієї справи вжиття таких заходів, про які просить заявник, унеможливлюватиме реалізацію батьком його прав на спілкування з дитиною та участь у її вихованні.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 08.12.2023 року зареєстроване кримінальне провадження №0002737 за такими обставинами: 07.12.2023 року до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від захисника Бірюкова С.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якої встановлено, що 02.11.2023 року Дарницьким р/с м. Києва, прийнято рішення про обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 3 місяці, а саме прийнято обмежувальні заходи, які останній умисно не виконує (ЄО 59454 від 07.12.2023) (а.с. 43).

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 22.09.2023 року зареєстроване кримінальне провадження №0002200 за такими обставинами: 21.09.2023 року до Дарницького УП надійшла ухвала Дарницького районного суду про внесення відомостей до ЄРДР щодо незаконного привласнення колишнім чоловіком ОСОБА_2 майна заявниці ОСОБА_1 (ЄО 45911 від 21.09.2023) (а.с. 45).

Згідно відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 30.10.2023 року, 30.09.2023 року по факту викладеному адвокатом Бірюковим С. в інтересах ОСОБА_29 в заяві від 02.10.2023 року дізнавачем внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002255 за ознаками складу кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Досудове розслідування триває, у ньому проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття законного рішення (а.с. 48).

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 08.09.2023 року зареєстроване кримінальне провадження №0002089 за такими обставинами: до Дарницького УП ГУНП у м. Києві з Дарницького районного суду м. Києва надійшла ухвала №753/15403/23, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з приводу того, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , погрожує вбивством (ЄО 43212 від 07.09.2023) (а.с. 58).

Постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2023 року у справі №753/15216/23 залишено без змін постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2023 року щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 60-64).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2023 року у справі №753/3847/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю, провадження по справі закрите, суд обмежився усним зауваженням (а.с. 67-68).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2022 року у справі №753/8794/22, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, суд обмежився усним зауваженням та закрив провадження відносно ОСОБА_30 (а.с. 69-70).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.03.2023 року у справі №753/3420/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 н.м.д.г., що становить 170 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (а.с. 71-72).

Постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року у справі №753/3420/23, постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасовано. На підставі ст.22 КУпАП звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення (а.с. 73-76).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2023 року у справі №755/14350/23, заяву боржника ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 29 вересня 2023 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/14350/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 повернуто заявнику без розгляду (а.с. 65-66).

За змістом наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №73501966, відповідач станом на 01.05.2024 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34712,66 грн. (а.с. 35-36).

Згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 28 Конституції України гарантує кожній особі право на повагу до її гідності, а за частиною четвертою статті 32 основного Закону кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Тож право на захист честі, гідності і ділової репутації - один з основних способів захисту Конституційних прав людини на недоторканність особистого життя. Кожен має право захищати честь, гідність і ділову репутацію в суді, крім того Конституція України передбачає судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе або членів своєї сім`ї.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Здійснення передбачених статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зокрема, свободи дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів), пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Тобто праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У частині першій статті 275 ЦК України вказано, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації (частина перша статті 299 ЦК України).

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Під діловою репутацією особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 Закону України «Про інформацію»).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співвжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Частиною першою статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

За своїм характером судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачений статтею 10 Конвенції.

У своїй практиці ЄСПЛ розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлювання думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції (рішення у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року). Однак, навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (рішення у справі «Де Хаес і Гійселс проти Бельгії» від 24 лютого 1997 року, пункт 47).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 зроблено правовий висновок про те, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (частина перша статті 1 Закону України Законом України «Про звернення громадян»).

У постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 752/5766/16-ц (провадження № 61-9541св19) зазначено, що у разі, якщо особа звертається до юридичної особи із зверненням про проведення перевірки певних обставин і в якому міститься та чи інша інформація, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою права, передбаченого Законом України «Про звернення громадян», а не поширення недостовірної інформації.

Вирішуючи спір суд звертає увагу, що позивачка вимагає, зокрема, надіслання відповідачем листа з вибаченнями на адресу Президента Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO Рой Бейкер, Представника WAKO Europe Kickboxing mr. Іштван Кіралі та Керівнику Федерації кікбоксингу WAKO Болгарії Галіну Дімову.

Разом з цим, згідно абз. 2 п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

За аналогією суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед будь-якими третіми особами у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Також суд звертає увагу, що позивачка просить зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію та інформацію, яка ганьбить честь і гідність позивача, президента федерації кікбоксингу WAKO.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що позивачка є президента федерації кікбоксингу WAKO, як і відсутні докази на підтвердження посилань позивачки викладених у змісті позовної заяви про те, що позивачка є президентом федерації кікбоксингу України за міжнародно-спортивною версією WAKO (World Association of Kickboxing Organizations); Суддею міжнародної категорії «А» з кікбоксингу; Організатором проведення семінарів, змагань та зборів на території України і за її межами; Офіційним представником в Україні «WAKO-PRO»; Членом Правління директорату Всесвітньої федерації кікбоксингу «WAKO» Європи та офіційним представником спортивного осередку кікбоксингу України на міжнародних змаганнях і представляє Україну в своїй особі на таких змаганнях.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/13556/18 зазначено, що: «у зв`язку із внесенням з 27 березня 2014 року змін до ЦК України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частину третю) було виключено, а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме поширення інформації відповідачем та її недостовірності, має відбуватися у загальному порядку. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості».

Отже, у справах відповідної категорії позивач в першу чергу має довести поширення інформації та її поширення саме відповідачем.

Разом з цим, у цій справі позивачем не доведено, надсилання відповідного електронного листа відповідачем Президенту Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO Рой Бейкеру, а тим більше представникам Федерації кікбоксингу WAKO Europe Іштвану Кіралі та Федерації кікбоксингу WAKO Bolgaria Галіну Дімову.

У своєму позові позивачка посилається на те, що відповідач засобами електронної пошти надіслав лист Президенту Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO Рой Бейкеру з інформацією, яка на думку позивачки, ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази про те, що лист дійсно надійшов з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 та що вказана адреса електронної пошти належить відповідачу.

Також відсутні дані адреси електронної пошти на яку такий лист надійшов та докази належності електронної пошти адресата Всесвітній асоціації кікбоксерських організацій WAKO чи її президенту.

Відсутні і докази дійсного направлення копії листа представникам Федерації кікбоксингу WAKO Europe Іштвану Кіралі та Федерації кікбоксингу WAKO Bolgaria Галіну Дімову. Саме лише зазначення у листі про те, що його копії надсилаються вказаним особам, не є належним підтвердження дійсного вчинення таких дій, оскільки відсутні дані про отримання відповідними адресатами аналогічних листів з підтвердженням даних належності електронної пошти відправника відповідачу.

Отже, позивачем не доведено поширення викладеної у листі від 18.07.2024 року інформації та її розповсюдження саме відповідачем, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних суб`єктивних думок та поглядів, віра, впевненість, переконання, сумніви та припущення, критичні висловлювання не є підставою для захисту у судовому порядку права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Обставини, на які посилається позивачка, не можуть вважатись поширенням інформації, як обов`язковий елемент юридичного складу правопорушення, для складу якого є необхідним наявність сукупності обставин, що може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що зазначена у листі Президенту Всесвітньої асоціації кікбоксерських організацій WAKO інформація мотивована цілеспрямованими діями, направленими на приниження честі, гідності та ділової репутації позивачки.

Особа, яка висловлює власні погляди, критичні зауваження, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачений статтею 10 Конвенції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 75-81, 89, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 3, 28, 32, 34, 68 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 201, 275, 277, 297, 299 ЦК України, Законами України «Про інформацію» «Про звернення громадян», Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.01.2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -