Провадження № 2-с/638/45/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шамраєв М.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів з ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

29.11.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», код, , адреса: 61140, м. Харків, пров. Золотий, 4, рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Восток», заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів за період з 01 квітня 2019 року до 31 січня 2022 року у розмірі 4027, 48 грн, а також судового збору в розмірі 302,80 грн (триста дві гривні 80 копійок).

28.01.2025 боржник звернулась до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу, порушивши водночас клопотання про поновлення строку для подання такої заяви, яке обґрунтоване тим, що вона не отримувала судовий наказ від 29.11.2024 по справі 638/20720/24, оскільки з лютого 2022 року по теперішній час перебуває в якості біженця в Шотландії, на підтвердження чого надала документ Residense permit дозвіл на проживання з березня 2022 року в Шотландії. Вказує, що про судовий наказ вона дізналася з сайту суду 26 січня 2025 року, коли вперше дізналася про таку можливість отримувати інформацію, перебуваючи за кордоном. Крім того вказує, що в листопаді 2024 року нею було повідомлено КП «КВПВ» про факт її відсутності за місцем проживання у зв`язку з військовою агресією російської федерації та вимушеним переміщенням за межі України до Шотландії (натомість доказів на підтвердження указаної обставини не надає). Зазначає про необґрунтованість вимог стягувача, посилаючись на положення абзацу другого частини третьої статті 2 Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування від 29 липня 2022 року № 2479-IX; постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану; пунктом 6 частини першої статтею 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Крім того посилається на неукладення із нею індивідуального договору про надання житлово-комунальних послуг, а також на ненадання нею стягувачеві згоди на використання її персональних даних.

Дослідивши матеріали справи, суд установив, що в ній відсутні докази направлення судового наказу за зареєстрованою адресою місця проживання заявниці, тож суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Однак, дослідивши заяву про скасування судового наказу, суд вважає, що наявні підстави для її повернення без розгляду відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України через її неналежне оформлення.

Так відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Проаналізувавши вимоги вказаної норми права, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй ухвалі 27 квітня 2022 року по справі № 338/1549/21 (провадження № 61-3746ск22) дійшов висновку про те, що заява про скасування судового наказу повинна містити не лише зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, а й відповідні твердження щодо незаконності таких вимог.

Надаючи оцінку викладеним ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу доводам щодо необґрунтованості вимог стягувача, суд виходить з наступного.

Закон України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування відповідно до його преамбули визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Тож посилання боржником на норми вказаного закону як на підтвердження необґрунтованості вимог стягувача є помилкових, адже він не регулює спірні правовідносини.

Посилання боржника на норми постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану також не свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, адже вказаними нормами врегульовані питання щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року, а, як убачається з матеріалів справи, судовий наказ виданий про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів за період з 01 квітня 2019 року до 31 січня 2022 року.

Зазначене вище спростовує й посилання боржника на пункт 6 частини першої статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Щодо посилання боржника на неукладення із нею індивідуального договору, то до заяви про видачу судового наказу стягувачем додано копію публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, опублікованого 28.12.2011 у регіональному виданні «ХАРЬКОВСКИЕ ИЗВЕСТИЯ», що відповідає вимогам ст. 633, 641, 642 ЦК України.

При цьому суд в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України ураховує висновок щодо застосування норм Закону України Про житлово-комунальні послуги, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23, відповідно до якого помилковими є посилання споживача на звільнення від сплати заборгованості за комунальні послуги, оскільки між нею та позивачем не укладено відповідний договір про їх надання, тому що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги.

Боржник не посилалась у поданій заяві про скасування судового наказу та не надала жодних доказів того, що борг відсутній, неправильно нарахований чи раніше сплачений.

Урахувавши викладене, суд доходить висновку, що викладені в заяві про скасування судового наказу доводи боржника не свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, тож подану ОСОБА_1 заяву не можна вважати належно оформленою в розумінні ч. 3 ст. 170 ЦПК України, що відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України є підставою для повернення її боржникові без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування судового наказу від 29.11.2024 по справі № 638/20720/24 за заявою Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів з ОСОБА_1 .

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 29.11.2024 по справі № 638/20720/24 за заявою Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів з ОСОБА_1 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.Є. Шамраєв