Провадження №: 2/336/1296/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого під час шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя, що придбане в шлюбі, а саме автомобіля марки ГАЗ модель 330202-01 вантажний-загальний бортовий-тентований, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки ГАЗ модель 330202-01 вантажний-загальний бортовий-тентований, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 88 809,14 грн. (вісімдесят вісім тисяч вісімсот дев`ять гривень) 14 коп., грошової компенсації за 1/2 частки ринкової вартості транспортного засобу марки ГАЗ модель 330202-01 вантажний-загальний бортовий-тентований, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки депозитних коштів, що містяться у АТ «Райффайзен банк».

Справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та згідно автоматизованого розподілу справу передана у провадження судді Галущенко Ю.А..

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно до п. 5 п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Тобто, змістом позовних вимог являється предмет позову безпосередня матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем та відповідачем. Вказане визначення підтримано Верховним Судом у Постанові від 14.09.2021 у справі № 909/243/18.

Згідно з п.4 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

За своєю юридичною природою позов - матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених або оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивачем визначено відповідачем ОСОБА_2 та однією з вимог є виділити у власність останньому автомобіль, який є предметом спору, тобто позивачем заявлена вимога в інтересах відповідача, що суперечить положенням законодавства.

Щодо вимоги стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки депозитних коштів, що містяться у АТ «Райффайзен банк», суддя зазначає, що вона викладена не конкретизовано, без зазначення де ці кошти знаходяться, на якому рахунку, у якому розмірі.

Суд наголошує, що відповідно до припису ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року №358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В поданій позовній заяві позивачем зазначено, що вартість 1/2 частини спірного майна становить 88 809,14 грн., та визначено відповідно до цього і ціну позову. Однак, всупереч вказаному не надано відповідного доказу щодо підтвердження вартості вказаного у позові майна.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

Позивачкою при визначенні ціни позову було враховано лише вимогу, що стосується автомобіля, вимогу щодо грошей на депозитному рахунку не враховано.

Окрім того, в позові зазначено, що адвокат в її інтересах здійснювала запит до АТ «Райффайзен банк» щодо надання детальної інформації про депозитний рахунок, однак на підтвердження цього надано лише запит, без доказів надсилання АТ «Райффайзен банк».

Так само і не надано підтвердження, що стороною позивача вживались досудові заходи для отримання інформації шляхом звернення до суду з забезпеченням витребування доказів.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у справах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 становить 3028 грн..

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 складає 1211,20 грн, та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору, який повинен сплатити позивач не повинен перевищувати 9084 грн., що відповідає 3 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року.

У позовній заяві зазначено, що ціна позову складає 88 809,14гривень. В її обґрунтування представник позивачка посилається на середню ринкову вартість автомобіля, без врахування депозитних коштів, які просить стягнути.

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК якщо визначена позивачкою ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже, враховуючи, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, суд вирішує попередньо визначити розмір судового збору який має бути сплачений позивачкою у сумі 9084 грн., з наступним поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Судовий збір має бути сплачений за такими реквізитами:

Отримувач - ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Код банку отримувача (МФО): 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN) - UA0008515, Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення судовий збір.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України , та надати позивачу строк для усунення недоліків та подачі уточненої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого під час шлюбу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Галущенко Ю.А.