Справа № 367/1198/24
Провадження №2/367/1144/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Собіної М.П.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київскої області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування. В позовній заяві позивач вказує, що 08.11.2023 року о 11 год. 40 хв. в Київській обл. в м. Ірпінь на вул. Підгірка поряд з будинком № 1, водій - ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Skoda Ovtavia д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механкші пошкодження з матеріальними збитками, а водій порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок порушення вимог п.13.1 ПДР України, на водія ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - відповідача перед третіми особами застрахована на підставі полісу № ЕР 216884056 в ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС». Він по зазначеній пригоді визнаний потерпілим. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2023 року по справі № 367/9166/23, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 складає -132007,00грн, що підтверджується рахунком на оплату замовлення № 1303 від 06.12.23 р. від ФОП ОСОБА_3 . Йому за вих. № 2682-11, 15.12.23 р. від Приватного акціонерного товариства СК «БРОКБІЗНЕС» надіслано лист, відповідно до якого повідомлялось, що страховиком відповідача прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 45 000,00 (сорок п`ять тисяч) грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку зобов`язаний відшкодувати відповідач складає: матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_3 132007,00 грн.- 45000,00 грн (страхове відшкодування сплачене ПраТ СК «БРОКБІЗНЕС») = 87007,00 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 87 007,00 грн. та судові витрати у розмірі 1212,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача адвоката Подольського А.Ю. щодо розгляду справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2023 року встановлено, що 08.11.2023 року о 11 год. 40 хв. в Київській обл. в м. Ірпінь на вул. Підгірна поряд з будинком № 1, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Skoda Ovtavia д.н.з. НОМЕР_4 , не врахував безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Даною постановою суду визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З поданих позивачем до матеріалів справи копії: повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку за договором ОСЦПВВНТЗ СК «БРОКБІЗНЕС» від 08.11.2023 року, анкети-опитувальника ідентифікації фізичної особи, заяви щодо напрямку виплати та /або доплати страхового відшкодування, - вбачається, що ОСОБА_1 звертався до страхової компанії, а саме ПАТ СК «БРОКБІЗНЕС», в якій був застрахований автомобіль Skoda Ovtavia д.н.з. НОМЕР_4 , за полісом ОСЦПВВНТЗ серія ЕР № 216884056 від 19.09.2023, власник якого ОСОБА_2 визнаний винним в ДТП.

Згідно листа ПАТ «Страхова Компанія» БРОКБІЗНЕС» вих. № 2682-11 від 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено, що ПАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль ЗАЗ- Daewoo державний реєстраційний номер НОМЕР_3 згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216884056 від 18.09.2023р. Виплата страхового відшкодування буде здійснена в строки передбачені законодавством в розмірі 45000,00грн на реквізити вказані в заяві.

Згідно рахунку на оплату но замовленню № 1303 від 06 грудня 2023 року (постачальник ФОП ОСОБА_3 , покупець ОСОБА_4 автомобіль ZAZ SENS реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2014, кузов № НОМЕР_5 , шасі НОМЕР_6 вартість виконаних робіт, товару на загальну суму 132007,00грн.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідно мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності що передбачено статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зазначена правова позиція закріплена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20.

У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, відповідач у справі ОСОБА_2 , як винна особа, застрахувала свою цивільну відповідальність, мав обов`язок відшкодувати позивачу, як потерпілому, в порядку визначеному ст. 1194 ЦК України різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач ставить вимогу щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), при цьому розмір 87007,00грн. обґрунтовує наступним: 132007,00грн ( матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 ) 45000,00грн. (страхове відшкодування сплачене ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС».

Однак, жодних достовірних та належних доказів щодо суми матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 , що були отримані в результаті ДТП 08.11.2023 року (ні звіту, ні експертизи про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 після аварійного пошкодження КТЗ, з урахуванням вартості відновлювального ремонту, вартості самого автомобіля) ні позивач ні його представник суду не надає.

Поданий позивачем рахунок на оплату но замовленню № 1303 від 06 грудня 2023 року (постачальник ФОП ОСОБА_3 , покупець ОСОБА_4 автомобіль ZAZ SENS реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2014, кузов № НОМЕР_5 , шасі НОМЕР_6 не є належним доказом вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 після аварійного 08.11.2023 року пошкодження автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 , рахунок лише підтверджує, що у зазначеному автомобілі при виконанні відображених в переліку робіт та придбанні необхідних товарів сума буде становити 132007,00грн., при цьому не містить жодних даних, що саме вказані виконані роботи та товари є результатом відновлення пошкоджень, що зазнав автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 в результаті ДТП 08.11.2023 року.

Крім того, стороною позивача не надано суду жодних належних доказів, щодо ліміту відповідальності страховика по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216884056 від 18.09.2023р., укладеного з ОСОБА_2 , також не надано жодного належного доказу щодо звернення до ПАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» щодо стягнення страхової виплати в повній сумі завданих матеріальних збитків.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що ПАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» на даний час не ліквідовано, позивач не надав доказів стосовно відмови йому у виплаті страхового відшкодування в повному розмірі, враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і з зазначених позивачем підстав, та виходячи з наданих доказів і встановлених на їх підставі конкретних обставин та правовідносин, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 87007,00грн. (різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою). Позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 1-12, 76-81, 95, 141,247, 263-265, 268, 268, 282-283, 354 ЦПК України, ст. 22, 23, 980, 1166, 1167,1187, 1190, 1194 ЦК України, ст. 3, 9, 22, 29, 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза