Справа № 177/118/24
Провадження № 2-з/216/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатька Володимира Юрійовича про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у цивільній справі № 177/118/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2024 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив заочне рішення по справі № 177/118/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким задовольнив позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 491020451 від 18.02.2020 в розмірі 45 240,14 грн, судовий збір в розмірі 3028 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 7100 грн.

03 січня 2025 року судом отримано заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатька Володимира Юрійовича про перегляд заочного рішення суду від 11 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 21 січня 2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

27 січня 2025 року судом отримано заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатька Володимира Юрійовича про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа по даній справі.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що на підставі виконавчих листів, виданих судом у справі № 177/118/24 на виконання рішення суду від 11 липня 2024 року, було відкрито виконавче провадження № 76541502 від 12.11.2024 року.

Незважаючи на те, що відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення суду, в межах вказаного виконавчого провадження надалі здійснюється примусове виконання рішення. Зокрема, в межах виконавчого провадження № 76541502 від 12.11.2024 року було накладено арешт на банківській рахунок ОСОБА_1 , якій має спеціальне призначення та на якій зараховується ОСОБА_1 пільги та соціальні виплати (пенсія) від УСЗН Виконкому Центрально Міської районної у місті ради, як багатодітній матері. Виконання даного виконавчого провадження зробить неможливим виконання рішення суду по даній справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, спливу строку позовної давності, відсутності договірних відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». У зв`язку з цим представник відповідача просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Суд, вивчивши матеріали заяви, зазначає наступне.

Відповідно до ст.129, 129-1 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним із основних засад судочинства, зокрема є обов`язковість судового рішення.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. (п.10 ПП ВСУ).

З наведеного вбачається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення та заяву про забезпечення позову подано відповідачем по справі.

Заявником ставиться питання про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням 76541502 до вирішення перегляду заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (зупинення виконавчого провадження за ухваленим заочним рішенням).

Разом з тим, діючим Цивільно-процесуальним кодексом України не існує процедури забезпечення заяви на стадії перегляду заочного рішення.

Згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Слід зазначити, що жодною нормою ЦПК України та іншими законодавчими актами не передбачено зупинення стягнення на підставі виконавчого листа при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, а навпаки таке зупинення є повноваженнями державного виконавця.

Зі змісту ст. ст. 149, 150 ЦПК України вбачається, що зупинення стягнення на підставі виконавчих документів можливо лише у разі оскарження боржником виконавчого документу, шляхом подачі відповідної позовної заяви.

Заявником позову до суду не подавалось, наміру подати будь-який позов не заявлено. Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, така заява подана заявником одночасно із заявою про перегляд заочного рішення. Однак, нормами ЦПК України не передбачено подання відповідачем заяви про забезпечення позову в такому випадку.

Крім того, ч. 2ст. 149 ЦПК України чітко визначені стадії розгляду справи, на яких допускається забезпечення позову.

Норми ЦПК України не передбачають подачу відповідачем заяви про забезпечення позову після ухвалення заочного рішення та на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Слід зазначити, що в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» чітко передбачено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, заявлені вимоги щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення від 11.07.2024 року, в рамках виконавчого провадження є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Окрім того, представником відповідача перед судом ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Оскільки відповідачем та її представником позов до суду не подавався, наміру подати будь який позов не заявлено, а перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення заяви під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити представнику відповідача у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та здійснюється стягнення з неї заборгованості, шляхом подання окремої позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 127, 154, 258, 260-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатька Володимира Юрійовича про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у цивільній справі № 177/118/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко