Провадження № 2/205/574/25
28 січня 2025 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Міхайленко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» ДМР про відшкодування шкоди заподіяної залиттям квартири,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: КП «Жилсервіс-5» ДМР, просили суд стгнути солідарно з відповідачів на користь позивачів у якості відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири суму у розмірі 110 995,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн., витрати за проведення експертної оцінки суму у розмірі 3 300,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1 642,95 грн.
В обґрунтування позову, який в подальшому було уточнено та збільшено, зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , на праві спільної часткової власності належить АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 15 березня 2007р., № 6/272-07 виданим Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (Додаток 2). 07.09.2023 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 , в якій проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У зв`язку з тим, що з власниками квартири не було можливості зв`язатись, була викликана аварійна служба. Через неможливість проникнення до квартири відповідачів, представниками аварійної служби було прийняте рішення перекрити воду у всьому під`їзді, після чого вони поїхали. Пізніше в цей день відбулась телефонна розмова з ОСОБА_5 , після чого був наданий доступ до квартири АДРЕСА_3 . Отримавши доступ до квартири, вона вдруге викликала аварійну службу. 11.09.2023 року вона звернулася до КП «Жилсервіс-5» ДМР. Комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР було проведено обстеження та виявлено, що причиною залиття є несправність сантехнічного обладнання в кВ. АДРЕСА_3 , а саме протікання квартирної розводки. Відповідно до звіту про оцінку розміру завданого матеріального збитку, складеного ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» від 30.10.2023 року, вартість матеріального збитку від пошкодженого оздоблення приміщень та меблів житлової квартири, становить 110 995,00 грн. Крім того, позивачі зазначають, що залиттям квартири їм було завдано моральну шкоду, що виразилась у впливі на звичайний спосіб життя, розмір якої оцінюють у 50 000,00 грн. Позивачі зазначили, що відповідачі завдану шкоду добровільно не відшкодували, а тому вони звернулись до суду за захистом своїх прав та просять суд стягнути суму шкоди із відповідачів на їх користь в примусовому порядку.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про виклик у якості свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (провадження номер 2-з/205/387/24).
Також, ухвалою суду від 18 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.
02 серпня 2024 року від позивачів супровідним листом надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 18 липня 2024 року з додатками.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2024 року визначено продовжити розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: КП «ЖИЛСЕРВІС-5» ДМР, про відшкодування шкоди заподіяної залиттям квартири та призначено підготовче судове засідання.
12 серпня 2024 року позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 подано до суду, зареєстровану в канцелярії заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять:
- стягнути додатково з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно суму у розмірі 53 450,00 грн. у якості відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок повторного залиття квартири відповідно до Висновку про вартість об`єкту оцінки на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , разом з вимогами первісного позову, а всього 164 445,00 грн.;
- стягнути додатково з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно 20 000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , внаслідок повторного залиття квартири АДРЕСА_1 , в разом з вимогами первісного позову 70 00,00 грн.;
- стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно витрати за проведення експертної оцінки 3 500,00 грн. на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в наслідок повторного залиття квартири АДРЕСА_1 , в разом з вимогами первісного позову 6 800,00 грн.;
- стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно судовий збір на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
В обґрунтування збільшення позовних вимог, зазначене наступне. 12.06.2024 року з вини сусідів кв. АДРЕСА_4 , а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 поверхом вище, власниками (утримувачами) відбулося повторне залиття квартири АДРЕСА_5 . До висновку аварійної служби позивачем зроблена відео фіксація залиття.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року прийнято до розгляду вказану заяву зі збільшеними позовними вимогами та подальший розгляд справи визначено здійснювати з їх урахуванням, підготовче судове засідання було відкладено.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Позивачі у судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяву, відповідно якої просили провести судовий розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відзив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Представник третьої особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» ДМР у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням письмової згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2007 року є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності «1495064 від 19.06.2007 року.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №367657900 від 28.02.2024 року квартира АДРЕСА_4 , належить на праві спільної часткової власності у розмірі 2/3 ОСОБА_7 на підставі договору дарування, серія та номер:№359.
В квартирі АДРЕСА_6 зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з актом про обстеження технічного стану на предмет затоплення КП «Жилсервіс-5» ДМР від 11 вересня 2023 року щодо затоплення кв. АДРЕСА_7 встановлено, що на момент обстеження у кв. АДРЕСА_5 в кухні: стеля пофарбована на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до 1,0 кв.м., стіни (шпалери) на стінах є чисельні вологі сліди залиття по всій висоті стін орієнтовним розміром до 0,5 кв.м.; коридор: ОСОБА_11 пофарбована, на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до 1,5 кв.м., стіни (шпалери) на стінах є чисельні вологі сліди залиття по всій висоті орієнтовним розміром до 2,0 кв.м.; житлова кімната: стеля пофарбована, на стелі вологі сліди залиття, орієнтовним розміром до 1,0 кв.м., стіни (шпалери) на стінах є чисельні сухі сліди залиття по всій висоті стін орієнтовним розміром до 3,0 кв.м. Висновок: Згідно інформації аварійної служби, причина залиття в квартирі відбулася в зв`язку з аварійною ситуацією, а саме протікання квартирної розводки в кв. АДРЕСА_3 . Аварійна ситуація усунена 07.09.2023 року.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень та меблів житлової квартири від 30.10.2023 року, вчиненого внаслідок залиття, за адресою: АДРЕСА_8 складає 110 995,00 грн.
Згідно з актом КП «Жилсервіс-5» ДМР від 21 червня 2024 року щодо затоплення кв. АДРЕСА_1 встановлено, що в кухні (площею 5,8 кв.м.), стеля пофарбована, на стелі жовті сліди залиття загальною площею 2,0 кв.м.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень та меблів житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття від 01.07.2024 року (яке було зроблено по даним наданим замовником), за адресою: АДРЕСА_8 складає 54 450,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
При цьому, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність за нанесені збитки настає як при вчиненні активних дій, так і бездіяльності, адже власність зобов`язує.
Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
В процесі розгляду даної справи було встановлено, квартира позивача зазнала пошкоджень в наслідок залиття з квартири відповідачів. На час обстеження 30.10.2023 року та 01.07.2024 року комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР в квартирі позивачів виявлено сліди залиття.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
В даному випадку згідно наданих документів встановлено, що залиття відбулося з квартири відповідачів, дане відповідачами не спростовано. Не спростовано відповідачами і розмір матеріальної шкоди. Викладене дає підстави для стягнення з відповідачів у солідарному порядку матеріальну шкоду у загальному розмірі 164 445,00 грн.
Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.
У постанові КЦС ВС від 08 січня 2024 у справі № 454/2855/22, для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, насамперед спричинення позивачеві моральної шкоди.
При цьому слід ураховувати, що причинний зв`язок між шкодою, завданою потерпілому, та протиправним діянням заподіювача шкоди є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.
Ухвалюючи рішення про відшкодування шкоди, суд має виходити з того, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має враховувати засади розумності, виваженості та справедливості.
Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди.
Обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п. 3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівнювання до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.
У позовній заяві позивач зазначає про те, що через залиття квартири позивачі зазначили душевні страждання, які виразились у впливу на звичайний спосіб життя, масштаби пошкодження. Позивач вказує на те, що його хвилювання були пов`язані із тим, що відповідач неодноразово заливав його квартиру. Проте, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують те, що стан здоров`я позивача погіршився у зв`язку із залиттям квартири.
Тому, враховуючи характер правопорушення, відсутність глибоких фізичних та душевних страждань, суд вважає, що 2 000,00 гривень є тією сумою, яка у повній мірі відшкодує завдану шкоду, буде розумною, виваженою та справедливою.
До теперішнього часу відповідачами сума матеріального збитку не відшкодована, тому ця сума підлягає стягненню.
Згідно ст. 23 ЦК України суд вважає можливим позов про стягнення моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 2 000,00 грн. з урахуванням ступеня провини відповідачів та суми завданої матеріальної шкоди.
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.
Статтею 133 ЦК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Матеріалами справи встановлено, що вартість витрат за залучення експерта, яку понесли позивачі становить 3 300,00 грн., що підтверджується квитанцією №42927953 від 02.11.2023 року та 3 500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 10.07.2024 року. Сума сплаченого судового збору складає 2 422,40 грн.
Відповідно до ст. ст. 139, 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на залучення експерта.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) матеріальну шкоду заподіяної залиттям квартири в сумі 164 455 (сто шістдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) сплачений судовий збір у загальному розмірі 2 422,40 грн. за подання позовної заяви до суду та 6 800,00 грн. витрат, понесених на проведення експертного дослідження.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 28 січня 2025 року.
Суддя: Н.О. Бізяєва