ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1054/25
провадження № 2-з/753/14/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., розглянувши заяву адвоката Паламарчук Інни Анатоліївни, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява адвоката Паламарчук І.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначено, що позивач має намір звернутися до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення сплачених аліментів. Зазначено, що у разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому заходи забезпечення позову дозволять уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів боржника. З урахуванням викладеного просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-4238 від 26.11.2008 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття, за виконавчим провадженням № 43101433 від 28.04.2014 року, яке перебуває на виконанні у державного виконавця Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області. Заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору та здійснювати платежі відповідачеві з коштів, що були стягнені на підставі вищевказаного виконавчого листа № 2-4238 від 26.11.2008 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького райсуду м. Києва про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття по справі № 2-4238/2008 від 14.10.2008 р., що знаходяться на рахунку Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), , IBAN НОМЕР_1 відкритий у ГУ ДКСУ у Київській області Баришівський ВДВС.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22.02.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом розгляду даної справи є припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню та стягнення сплачених аліментів.

Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей.

Крім того, якщо за результатами розгляду справи суд встановить наявність підстав для задоволення позову, виконання рішення суду почнеться з дати набрання таким рішення суду законної сили, тож вимоги позивача про забезпечення позову, в цілому не співвідносяться з предметом позову.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 524/188/18 від 01.10.2020, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Окрім того, у постанові від 25 липня 2024 року у справі № 565/1607/23 Верховний Суд вказав, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України свідчить, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, стосується випадків, коли стягнення здійснюється на підставі виконавчих документів, які видані уповноваженими органами. Тобто зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не поширюється на випадки оскарження виконавчого документу, виданого судом на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Касаційний суд звертає увагу, що у частині третій статті 432 ЦПК України законодавець встановив спеціальні забезпечувальні заходи (зупинення виконання за виконавчим документом або заборона приймати виконавчий документ до виконання). Такі забезпечувальні заходи можуть застосовуватися судом, який розглядає заяву про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі виконавчого документу, чи про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.10.2008, на підставі якого проводиться стягнення з позивача аліментів на утримання малолітньої дитини, набрало законної сили, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Паламарчук Інни Анатоліївни , який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

.

Суддя С.В. Кулик