Провадження № 2-о/344/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

з участю секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю і перебування його на утриманні рідного брата- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в бою за Україну загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , в селі Кліщівка, Бахмутський район, Донецька область.

Заяву обґрунтовує тим, що він народився в м.Івано-Франківську у сім`ї ОСОБА_3 . Згідно запису у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 про чоловіка мами, як його батька, при державній реєстрації його народження, в актовому записі про батька ( ОСОБА_4 ) проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові, батька записано з її слів, за її вказівкою. Крім ОСОБА_1 та мами- ОСОБА_3 однією сім`єю, в квартирі АДРЕСА_1 проживав його рідний брат- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідна сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_6 в шлюбі не перебувала. Мама- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 38 років померла. Після смерті мами- ОСОБА_3 , заявник у віці 5-ти років залишився проживати однією сім`єю з рідним братом- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_1 . З дня смерті мами - ОСОБА_3 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_5, весь час він з братом проживав однією сім`єю, брат - ОСОБА_2 займався його вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. ОСОБА_7 був у всіх державних, громадських органах представником неповнолітнього. ОСОБА_2 займався вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

З 26 жовтня 2022 року брат ОСОБА_2 як солдат, на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти батальйону військової частини НОМЕР_2 , проходив військову службу за призивом по мобілізації. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 брат ОСОБА_2 загинув, про що 27 січня 2024 року за №690/1291 через Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 командиром військової частини НОМЕР_2 сповіщено його сестру ОСОБА_8 .

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29 січня 2024 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , місце смерті село Кліщівка, Бахмутський район, Донецька область. Згідно сповіщення №690/1291 від 27 січня 2024 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_7 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, де ІНФОРМАЦІЯ_8 загинув. Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30 січня 2024 року за №365 «Про загибель ОСОБА_2 під час участі у воєнних діях», копії Витягу з іменного списку безповоротніх втрат, відповідно до лікарського Свідоцтва про смерть від 29 січня 2024 року №141/24, причиною смерті солдата ОСОБА_2 , стала вибухова травма.

06 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_9 на його заяву для одержання одноразової грошової допомоги надано відповідь, що ОСОБА_1 не надав достатніх даних що він перебував на утриманні та проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 . Встановлення в судовому порядку факту проживання однією см`єю з померлим ОСОБА_2 та перебування на його утриманні, необхідно заявнику для вирішення питання щодо подання належних документів для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, як члена сім`ї загиблого. Отже, правову мету його звернення до суду, яка полягає у підтвердженні певного соціального статусу заявника, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на його утриманні із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 . Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки виливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

30.12.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_6 подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що заявником не надано докази одержання від померлого допомоги, що була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. При цьому проживання заявника з померлим за однією адресою не підтверджує факту перебування на утриманні.

Також до заяви ОСОБА_1 додано довідку про суми отримуваної пенсії по втраті годувальника за період з 01 січня 2024 року по 31 жовтня 2024 року. Однак з поданої довідки не можливо встановити у зв`язку з втратою якого годувальника і з якого часу ОСОБА_1 призначено даний вид пенсії. Також відсутні відомості про доходи ОСОБА_1 (заробітня плата, стипендія тощо), які заявник міг отримувати за життя ОСОБА_2 , який згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначене має значення для розуміння співвідношення доходів заявника з доходами особи, якою надається допомога.

Вважають, що заявником не доведено обставини, які підтверджують факт перебування на утриманні ОСОБА_2 . Документів, які б підтверджували непрацездатність ОСОБА_1 до суду не надано. Просить відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 .

07.01.2025 року представником Міністерства оборони України подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що надані заявником письмові докази жодним чином не підтверджують обставин, що він відноситься до кола осіб визначених частиною 4 статті 30 Закону №2262-ХІІ, його перебування на повному утриманні ОСОБА_2 , та що така допомога з боку ОСОБА_2 була основним джерелом засобів до існування, оскільки, серед іншого, заявником залишено поза увагою і відомості про надходження сім`ї заявника (зокрема сестри заявника - ОСОБА_9 ), а також співставлення розміру допомоги з боку надавача та заявника. Більше того, в обґрунтування заявлених вимог заявником взагалі не долучається будь-яких доказів перебування на утриманні ОСОБА_2 починаючи з 2010 року.

Серед іншого, зазначає, що довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб чи будинкова книга домогосподарства не можуть свідчити про спільний побут, ведення спільного господарства чи приналежність до утриманців загиблого; вони лише засвідчують місце знаходження житла особи (адреса житла).

Таким чином, слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 станом на день виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги досяг повноліття та не відноситься до непрацездатних членів сім`ї годувальника в розумінні Закону № 2262-ХІІ, а отже не відноситься до кола осіб, що мають право на виплату одноразової грошової допомоги.

Посилання заявника на частину 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ є недоречним, оскільки таку було доповнено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" від 09.12.2023 № 3515-ІХ. Тобто, даний закон містить застереження з приводу віднесення до кола членів сім`ї та, відповідно подальшого права на виплату одноразової грошової допомоги лише в частині зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті дітей і лише при умові, якщо грошова допомога не призначалась жодній з інших осіб. Інших застережень щодо дії в часі та щодо кола осіб, згаданий закон не містить. (Закон набрав чинності 29 березня 2024).

Проте, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, є дата зазначена у свідоцтві про смерть, а отже до даних правовідносин слід застосовувати положення статті 16-1 Закону №2011-ХІІ в редакції, яка діяла на момент загибелі ОСОБА_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно якої до кола особі належать, зокрема, утриманці загиблого (померлого), водночас утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця. Проте із долученої заявником довідки про доходи № 3775 9778 6033 2723 неможливо встановити у зв`язку з втратою якого годувальника і з якого часу ОСОБА_1 призначено даний вид пенсії. Просять в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є бабусею заявника. ЇЇ донька померла в 2010 році. З цього часу онуки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 проживали з нею. Після смерті доньки вона була опікуном ОСОБА_1 . У зв`язку із смертю матері ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника, яку він отримує і на даний час. На час спільного проживання ОСОБА_2 працював на будівництві, оплачував квартиру, купляв продукти харчування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що заявник є її рідним братом. ЇЇ матір померла в 2010 році. З цього часу вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з бабусею. Бабуся оформила опіку над ними. ОСОБА_2 працював та допомогав фінансами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_11 народився ОСОБА_2 , батьками якого зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_4 від 19.02.1992 року (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 від 10.02.2005 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , (а.с.11), відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_3 (а.с.15).

26.10.2023 року т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_11 видано ОСОБА_2 військовий квиток Серія НОМЕР_5 (а.с.16).

Із сповіщення №44 командира військової частини НОМЕР_2 , адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_15 від 27.01.2024 року вбачається, що він просить сповістити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що її брат, стрілець-помічник гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_7 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу незалежність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 поблизу населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області.

Причина смерті: ушкодження внаслідок мвійськових дій від вибухів та осколків, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини) (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_2 , в с.Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 від 29.01.2024 року (а.с.17).

Із витягу з іменного списку безповоротніх втрат, загиблих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 за 2024 рік вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 загинув в н.п.Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, причиною смерті є вибухові осколкові поранення голови та кінцівок, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків.

У зазначеному витязі родичем зазначено сестру ОСОБА_2 - ОСОБА_8 (а.с.20).

30.01.2024 року командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказ №365 «Про загибель ОСОБА_2 під час участі у воєнних діях» з якого вбачається, що

ІНФОРМАЦІЯ_8 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України внаслідок обстрілу з дрону-камікадзе (типу FPV) західніше населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, отримав смертельне поранення стрілець-помічник гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 29.01.2024 №141/24 причиною смерті є вибухові осколкові поранення голови та кінцівок, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків. Таким чином, загибель стрільця-помічника гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 настала при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України (пов?язане із захистом Батьківщини), при виконанні обов?язків військової служби.

Також згідно зазначеного наказу, з метою забезпечення прав членів сім`ї військовослужбовця, який загинув під час стримування збройної агресії російської федерації на території України, наказано: начальнику адміністративної групи штабу військової частини НОМЕР_2 оформити документи на солдата ОСОБА_2 встановленим порядком та направити до ІНФОРМАЦІЯ_15 для виплати грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця (а.с.21-22).

З довідки №272 від 22.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , знятий з реєстрації за вказаною адресою - 29.01.2024 року (а.с.13).

29.04.2024 року ОСОБА_1 звертався із заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_15 про направлення його документів для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_8 в бойових діях його брата, солдата ОСОБА_2 (а.с.23).

Із листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_15 від 06.05.2024 року яким надано відповідь на звернення ОСОБА_1 , вбачається, що достатніх даних у наданих ОСОБА_1 матеріалах не вбачається в повному обсязі що він перебував у ОСОБА_2 на утриманні та проживав однією сім`єю. (а.с.25).

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ст.315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Звертаючись до суду з цією заявою, ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він проживав однією сім`єю із своїм братом - військовослужбовцем ОСОБА_2 і перебував на його утриманні.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 до моменту його призову на військову службу, та заявник були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначив, що його брат - ОСОБА_2 весь час з ним проживав однією сім`єю, брат займався його вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. ОСОБА_2 був у всіх державних, громадських органах представником неповнолітнього. ОСОБА_2 займався вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

В той же час, судом встановлено, що опікуном ОСОБА_1 була його бабуся- ОСОБА_10 та після смерті матері в 2010 році ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника, що підтверджується показаннями свідків та довідкою про доходи № 3775 9778 6033 2723.

Заявником не долучено належних доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 систематично отримував допомогу від брата та така допомога була основним джерелом засобів до існування.

З огляду на зазначене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд не вбачає доведеними твердження факту перебування ОСОБА_1 на утриманні його брата ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Указаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.03.2019 у справі № 357/6408/17, від 05.04.2019 y справі № 387/938/17, від 16.05.2019 у справі № 467/404/17.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц містить правовий висновок, згідно якого вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України).

Суттєвою умовою для визнання осіб такими, що перебувають у сімейних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Законом не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає заявник є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Заявником долучено до матеріалів справи довідку №272 від 22.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади на підтвердження факту проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час, заявником не долучено жодних доказів, які підтверджують спільний побут, спільні витрати, зокрема участі заявника в утриманні квартири шляхом сплати коштів за комунальні послуги, наявності спільного бюджету з ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 76, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 28 січня 2025 року