РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1122/24

Провадження № 2/293/41/2025

21 січня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» про визнання права оренди земельної ділянки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВУ

25.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, за змістом якого просить визнати право оренди земельної ділянки, кадастровий номер: :07:000:0012 загальною площею - 3,3948 га, розташованої на території Пекарщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 21831581 від 05.06.2015, прийняте державним реєстратором Гонгало Іриною Анатоліївною, Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право: 9920202 від 04.06.2015 у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» таким, що припинене, у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 01.06.2014.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,3948га, кадастровий номер :07:000:0012 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №237743. 01.06.2014 ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» (надалі відповідач, ТОВ «Світанковий промінь») уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком дії відповідно до п. 3.1. договору 10 років. 04.06.2015 реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано право оренди за ТОВ «Світанковий промінь». Відповідно до п.12.2 ст.12 договору оренди землі, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. 23.05.2024 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «Світанковий промінь» лист-повідомлення про відмову від укладення договору оренди землі на новий строк. Позивач стверджує, що строк дії договору закінчився 01.06.2024, тобто зі спливом 10-ти річного строку дії договору, однак в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відомості про державну реєстрацію право оренди земельної ділянки за відповідачем, що є порушенням її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

25.07.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду.

29.07.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/1122/24, призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.09.2024.

Відповідач відзив на позов до суду не подав.

12.09.2024 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 16.10.2024.

16.10.2024 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 18.11.2024.

18.11.2024 ухвалою суду підготовче провадження закрито, судовий розгляд справи по суті призначено на 11.12.2024.

11.12.2024 судовий розгляд справи не відбувся у зв`язку із відключенням електроенергії. Слухання справи відкладено на 16.12.2024.

16.12.2024 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 21.01.2025.

21.01.2025 в судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком, згідно поданої заяви 11.09.2024, просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача Дорофєєв Д.О. в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

У судовому засіданні 21.01.2025, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №237743 виданого 26.07.2005 Черняхівською районною державною адміністрацією, є власником земельної ділянки площею 3,3948га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пекарщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0012 (а.с.8).

01.06.2014 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0012 строком на 10 років (а.с.9-10).

Відповідно до п.3.1. ст. 3 договору оренди, договір укладений строком на 10 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту реєстрації цього права відповідно до законодавства.

Згідно з п.3.2. ст.3 договору по закінченню строку на який було укладено договір оренди, орендар має переважне право перед іншими особами на укладання договору на новий строк. В такому разі орендар повідомляє про це орендодавця до спливу строку договору. До листа-повідомлення орендаря про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до п.12.2. ст.12 договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.12.4. ст. 12 договору).

04.06.2015 реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано право оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» на підставі договору оренди землі від 01.06.2014, номер запису про інше речове право 9920202 (а.с.6).

23.05.2024 ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «Світанковий промінь» лист-повідомлення про відмову від укладення договору оренди землі на новий строк (а.с. 14,15).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

В ході розгляду справи встановлено, що 01.06.2014 ОСОБА_1 та ТОВ «Світанковий промінь» уклали договір оренди земельної ділянки площею 3,3948га кадастровий номер :07:000:0012 строком на 10 років. Позивач стверджує, що із закінченням строку дії договору оренди, припинилось і право оренди відповідача на вищевказану земельну ділянку, однак в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відомості про державну реєстрацію права оренди відповідача.

За частиною другою статті 792 Цивільного Кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон № 161-XIV) визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону № 161-XIV визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 161-XIV, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з ч. 4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно ст. 16 Закону № 161-XIV укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 17 Закону № 161-XIV об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1, ч. 3 ст. 19 Закону № 161-XIV (в ред. станом на час закінчення строку дії договору оренди) строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може бути меншим як 25 років.

За ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.04.2023 року у справі № 357/8277/19 та у постанові від 06.03.2024 року у справі № 902/1207/22, договори оренди землі, укладені після 01.01.2013 року, є укладеними і набирають чинності з моменту досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом складання і підписання відповідного письмового документу.

Отже, договір оренди земельної ділянки укладений сторонами 01.06.2014 року є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, тобто з 01.06.2014 року.

З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою.

Положеннями ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Зареєстроване право оренди землі є речовим правом. Відповідні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19.

Як встановлено розглядом справи, право оренди ТОВ «Світанковий промінь» зареєстровано 04.06.2015 реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право 9920202.

В свою чергу, відповідач не скористався своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (п. 3.2. договору оренди), що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Таким чином, коли одна із сторін договору не має наміру досягнути домовленості щодо зміни істотних умов договору, переважне право припиняється як це унормовано частиною четвертою статті 33 закону № 161-XIV.

Відповідно до постанови ВС від 18.04.2019 року №625/166/18, переважне право орендаря на продовження договору оренди не є абсолютним, тобто незважаючи на те, що орендар скористався своїм правом та направив своєчасно листи-повідомлення пр. поновлення договору на новий строк, на що отримав відмову від орендодавця, а відтак втратив своє переважне право на укладення договорів оренди земельних ділянок.

Оскільки до закінчення строку дії договору оренди відповідач не повідомив позивача про намір продовжити його дію, додаткової угоди про його поновлення сторони не уклали, дія договору оренди припинилася 01.06.2024року і, як наслідок, припинилося право оренди відповідача на спірну земельну ділянку.

Отже, право ТОВ «Світанковий промінь» на користування земельною ділянкою припинилось у зв`язку зі спливом строку дії договору та у зв`язку з відсутністю домовленості про його продовження.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 663/1651/21 (провадження № 61-18805св21) зроблено висновок: «згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що однаково означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Звертаючись до суду з вимогою про визнання права оренди припиненим, позивач прагне досягнути юридичної визначеності у відносинах з відповідачем, тобто прагне отримати підтвердження судом припинення певних прав іншої сторони договору. Передбачений у пункті 1 частини другої статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56)). Підсумовуючи, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), потрібно зробити висновок про те, що в разі невизнання орендарем припинення його права оренди, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. Отже, право орендодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання права орендаря таким, що припинене…».

Враховуючи те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право оренди, за номером запису про інше речове право 9920202 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0012 зареєстровано за ТОВ «Світанковий промінь», що не було спростовано відповідачем, отже право орендодавця ОСОБА_1 підлягає судовому захисту за її позовом про визнання права оренди припиненим.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України ).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі через призму заявлених позовних вимог, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, понесений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право оренди земельної ділянки, кадастровий номер: :07:000:0012 загальною площею - 3,3948 га, розташованої на території Пекарщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 21831581 від 05.06.2015, прийняте державним реєстратором Гонгало Іриною Анатоліївною Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право: 9920202 від 04.06.2015, у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» таким, що припинене, у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 01.06.2014.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь»

адреса місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с. Пекарщина,

вул. Петровського, 3

Повне рішення складено та підписано 27.01.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ