Справа № 716/59/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

з участю секретаря судових засідань Шафер В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення.

Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30.07.2010 виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, за актовим записом №31. За час спільного проживання, як подружжя, у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що протягом останнього часу їх шлюб з відповідачем носить формальний характер. З початку 2024 року спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї послужила несумісність характерів та різних поглядів на життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просив його розірвати. Також вказав, що малолітня донька залишається проживати разом з ним після розірвання шлюбу та буде знаходитись на його утриманні та вихованні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про розгляд справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходило.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.11.2010, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.07.2010 (а. с. 6). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Подружні стосунки між сторонами погіршилися та з початку 2024 року вони не підтримують будь-яких відносин. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, відсутність між ними протягом тривалого часу будь-яких відносин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.

Даний факт також вбачається із заяв поданих сторонами.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.11.2010 вбачається, що відповідач під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а. с.6).

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на наведене та враховуючи те, що відповідачка не заявила вимогу про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд, керуючись вимогами ст. 113 СК України, вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Після припинення шлюбних стосунків та спільного проживання спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась проживати з позивачем ОСОБА_1 . Останній самостійно займається її вихованням та утриманням.

Той факт, що дитина проживає разом з батьком та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні підтверджується довідкою №185 від 05.12.2024 виданої лікарем КНП «Міська дитяча поліклініка» з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертається з дитиною за медичною допомогою в КНП МДП, супроводжує її під час профілактичних прийомів лікаря педіатра, бере участь в процесі лікування під час захворювання дитини і купує для неї ліки. Мати ОСОБА_2 не приймає участь у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3 (а.с.8).

З витягу сайту МВС України (а.с.12) вбачається, що позивач ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває.

Згідно довідки виданої від 13.12.2024 №01-13/644 (а. с. 9) вбачається, що дитина ОСОБА_3 дійсно навчається в Чернівецькому багатопрофільному ліцеї №4 у 5-В класі.

Згідно характеристики виданої цим ж навчальним закладом можна зробити висновок що ОСОБА_3 у навчальних досягненнях має високий та достатній рівень. Завжди проявляє велике бажання до навчання, має високий рівень організованості та старанно виконує домашнє завдання. Чітко висловлює свої думки та має хорошу пам`ять (а.с.10).

Відповідно до довідки від 10.12.2024 виданої центром розвитку дитини «Фламінго» батько ОСОБА_1 приводить дитину ОСОБА_3 до установи, приділяє достатньо уваги її емоційному стану та завжди цікавиться досягненнями. Також відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті центру (а.с.11).

Довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного огляду, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №772 від 13.11.2024 вбачається що у ОСОБА_1 відсутні будь які відхилення психіатричного та психологічного характеру(а.с.13).

Поясненнями наданими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що батько ОСОБА_1 проживає разом із донькою ОСОБА_3 самостійно по АДРЕСА_1 . Одноосібно здійснює утримання та виховання доньки. Постійно за нею доглядає, займається всебічним розвитком дитини та забезпечує її усім необхідним(а.с.14-19).

Той факт, що донька проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні також підтверджуються договором між батьками про визначення місця проживання дітей та участю батьків у їх вихованні від 02.11.2024. Зокрема з п. 2 Договору, батьки досягли згоди щодо того, що їх спільна донька буде проживати разом із батьком (а.с.20).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини самостійного виховання та утримання батьком малолітньої дитини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У суду не має підстав сумніватись в достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд вважає, що позивачем доведений факт самостійного виховання та утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За вказаних обставин та з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне також встановити такий факт в судовому порядку, оскільки це відповідатиме законним правам та інтересам позивача, а також малолітньої дитини.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України у випадку відсутності згоди щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.07.2010 виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, за актовим записом №31.

Малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на його самостійному вихованні та утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 14.02.2003, проживає на АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_5 , орган, що видав 7301 від 11.08.2023, проживає на АДРЕСА_2 .

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ