Справа № 127/2905/25
Провадження № 2-н/127/390/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року із заявою до суду звернулася ОСОБА_1 , яка просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.

Вирішуючи питання про видачу судового наказу, судом встановлено, що заяву про видачу судового наказу подано без дотримання вимог ЦПК України, оскільки до заяви не додано докази, що підтверджують батьківство боржника відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини або докази народження дитини у шлюбі з боржником).

Згідно зі ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У відповідності до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявницею доказів перебування у зареєстрованому шлюбі з боржником станом на дату народження дитини, на яку вона просить стягнути аліменти, не надано. Про перебування у шлюбі з боржником станом на дату народження дитини заявниця у заяві не стверджувала. Надана заявницею копія свідоцтва про народження дитини не є беззаперечним підтвердженням батьківства боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення без руху заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви. За таких обставин заяву про видачу судового наказу відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху і надати заявнику строк для усунення наступних недоліків.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.163 ЦПК України, а саме: не надано докази, якими заявниця обґрунтовувала обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Ураховуючи вищезазначене, заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини необхідно залишити без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10, 12, 163, 175, 177, 185 ЦПК України суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: