Справа № 463/7453/19
Провадження № 2/466/251/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Васинчик М.О.

з участю

представника позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення ,-

в с т а н о в и в:

05.09.2019 року, позивачка ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулась до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення. Просить суд постановити рішення, яким зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачці та її малолітньому синові, у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення та стягнути понесені стороною судові витрати.

06.11.2023 року до Шевченківського районного суду м. Львова , з Личаківського районного суду м. Львова, на підставі ч.4 ст. 31, ч.3 ст. 41 ЦПК України, згідно розпорядження голови суду, надійшли матеріали даної цивільної справи.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона та її малолітній син, ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 . Крім них в даній квартирі зареєстровані та проживають відповідачка, ОСОБА_2 , , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . Відповідачка є бабцею ОСОБА_4 та, відповідно, прабабцею ОСОБА_5 . Спірна квартира не приватизована, складається з 4 кімнат, загальною площею 62.60 кв. м та житловою площею 44 кв.м.

Квартира АДРЕСА_1 - це родинне житло, якому вони проживали та були зареєстровані з моменту народження. Проте, відповідачка породжує сварки, провокує на конфлікт позивачку, її брата ОСОБА_6 та її маму ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивачка зі своїм сином змушені час-від-часу змінювати місце перебування, повертатися до квартири після припинення сварок. Востаннє, маючи намір повернутися в спільну квартиру, 01.06.2019 року вона з дитиною підійшла до будинку, де її зустріла відповідачка і вкотре влаштувала сварку : нецензурно висловлювалася в її адресу, ображала , вчинила бійку та не впускала до квартири, незважаючи на те, що в квартирі знаходяться їхні з сином особисті речі. Відповідачка поводилася дуже агресивно, тому позивачка викликала поліцію. За фактом згаданого звернення в правоохоронні органи було проведено перевірку, з відповідачкою проведено профілактичну бесіду про недопущення конфліктних ситуацій в процесі спільного проживання та роз`яснено відповідальність згідно з Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». Не дивлячись на вжиті заходи, відповідачка не змінила свого ставлення позивачки та малолітнього сина (правнука), продовжує конфліктувати, та не впускає позивачку з сином у спірне житло. Іншого постійного місця проживання, окрім даної квартири в них немає. Відтак, позивачка вважає, що діями відповідачки порушене Конституційне право передбачене ст.47 Конституції України, відповідно до якого кожен має право на житло та ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Для захисту своїх прав змушена звернутися до суду.

Відповідачкою, через представника, було подано відзив на позовну заяву 27.01.2020 року. У відзиві позовні вимоги сторона повністю заперечує. Зазначає, що в квартирі АДРЕСА_1 крім неї ніхто з зареєстрованих осіб не проживає. Її донька , ОСОБА_3 та внук , ОСОБА_6 , мешкають в іншій квартирі ; внучка ОСОБА_4 та правнук, ОСОБА_5 , мешкають в с. Лисиничі. Досить довгий час ОСОБА_7 та ОСОБА_2 не проживали в спірній квартирі, бо мешкали в дачному будинку. В зв`язку з погіршенням здоров`я та похилим віком вирішили вернутись в свою квартиру, де зустріли шалений супротив дітей та онуків. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 користувалися лише однією кімнатою, кухнею та місцями загального користування (коридор, ванна та туалет). Всі решта три кімнати відгороджені замкненими на замок дверима, що унеможливлює користування ними. Отже, сама позивачка чинить перешкоди у користуванні цією квартирою відповідачці . Окрім того, чоловік позивачки ОСОБА_8 систематично ображав ОСОБА_2 , застосовуючи фізичне насильство, що підтверджується вироком Личаківського районного суду від 01.03.2019 у справі N? 463/4061/18. Від так вважає позовну заяву безпідставною та необгрунтованою.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду в загальному провадженні.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. В ході розгляду справи надала пояснення аналогічним позову. Зокрема пояснила, що вона з сином зареєстрована в спірній квартирі. Через постійні скандали, образи та погрози відповідачки, позивачка змушена проживати в іншому місці. Зазначає, що у квартирі залишилось багато особистих речей її та сина, до яких доступу в неї немає. Пояснює, що має законне право користуватись квартирою, оскільки зареєстрована разом з сином в даній квартирі. Просить суд задовольнити позовну заяву.

Представник позивачки, адвокат Ільків М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначає, що відповідачка чинить перешкоди в користуванні квартирою, шляхом ненадання доступу до квартири, та ключів від спірного житла.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги заперечила. Пояснила, що спірна квартира була надана їй та її чоловікові, оскільки останній був військовослужбовцем та мав право на отримання додаткової площі. Жодного права на користування цим житлом ні її дочка, ні її діти не мають, хоча на даний час кімнати, де вони проживали, стоять закритими. Тривалий час відповідачка з чоловіком жили на дачі , проте згодом їх стан здоров`я погіршився та вони повернулись в спірну квартиру. З того часу і почали виникати конфлікти з сім`єю її дочки, ОСОБА_3 . Крім того, у 2021 році помер її чоловік, ОСОБА_7 . З того часу відповідачка проживає в квартирі одна та не бажає , щоб позивачка , члени її сім`ї та сім`ї ОСОБА_3 користувались спірним житлом, оскільки , на її думку , вони такого права не мають. Відповідачка взагалі не вважає їх своєю родиною та впевнена, що спірна квартира належить лише їй , а її родичі лише скористались їх з чоловіком безпорадністю та зареєструвались за адресою спірного житла. Вона не бажає допускати позивачку з її сином до квартири. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи , Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився. На адресу надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила , що її мати , ОСОБА_2 , дійсно чинить перешкоди в користуванні квартирою позивачці та її сину, не дозволяє внучці та правнуку заходити до спірного житла. Щоб отримати будь які особисті речі позивачки, їй , ОСОБА_3 , потрібно приходити у квартиру та відкривати своїм ключем двері, щоб винести речі ОСОБА_4 та її дитині. За клопотанням представника позивачки, зі згоди третьої особи, ОСОБА_3 була також допитана в якості свідка у даному судовому провадженні.

Третя особа, ОСОБА_6 подав до суду клопотання про проведення розгляду справи в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, третьої особи, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Статтею 1 ЖК України передбачено, що відповідно до Конституції України громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

В силу ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.

Так, згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визначено інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Зняття з реєстрації місця проживання (перебування) здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) (пункт 3Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад»(далі - Порядок).

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. Квартира по АДРЕСА_2 , не приватизована, розташована в будинку, власником якого є міська рада . Квартира складається з 4 кімнат, житловою площею 44 кв.м., загальною 62,6 кв.м. ( а.с. 13, т. 1 ) . Основним квартиронаймачем до моменту смерті , 2021 року, був чоловік відповідачки, ОСОБА_7 . На даний час за вказаною адресою зареєстровані : відповідачка, її донька , ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_4 , внук ОСОБА_6 та правнук , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 11.09.2019 року (том. а/с 86), в даній квартирі проживають та мають постійне місце проживання вищевказані особи. Для дитини малолітнього ОСОБА_5 облаштована власна кімната, де є ігрова зона спальне місце та інші необхідні особисті речі. В судовому засіданні відповідачкою не заперечується той факт, що між сторонами був визначений порядок користування спірним житлом та кожен з членів сім`ї мав конкретно визначені житлові кімнати, якими і користувався.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 повідомила, що відносини з матір`ю у неї завжди були важкими . Ще з моменту реєстрації нею шлюбу , відповідачка неодноразово виганяла й її з сім`єю з спірної квартири і вони періодично жили то у знайомих, то винаймали житло. Проте згодом батько та матір переїхали проживати на дачу біля , м. Львова, і сім`я свідка безперешкодно користувались спірною квартирою. Вони провели ремонтні роботи, придбали майно . Нова хвиля конфліктів виникла після того, коли позивачка одружилась та народила дитину. ОСОБА_2 почала відкрито виганяти їх з квартири, в присутності дитини влаштовувала скандали, із-за чого ОСОБА_4 змушена була жити у знайомих, так як коштів на те, щоб винайняти інше житло, не було. Неодноразово свідок на прохання своєї доньки виносила особисті речі позивачки та її сина , оскільки зайти в квартиру ОСОБА_4 не мала змоги із-за спротиву відповідачки, яка відразу починала скандалити, а це негативно впливало на дитину.

Той факт, що позивачка з малолітній сином не має змоги користуватись спірною квартири, фактично не заперечувався в судовому засіданні і відповідачкою, яка категорично заперечила таке їх право . Відповідачка зазначила, що спірне житло є виключно її надбанням та вона не дасть доступу ОСОБА_4 з дитиною до квартири.

Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Той факт, що між сторонами існують конфлікти з приводу користування житлом,стверджується і матеріалами ЄО Личаківського ВП ГУНП у Львівській області від 29.11.19, 01.06.19, 07.10.19 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає відновленню в судовому порядку, у зв`язку з чим слід усунути перешкоди у здійсненні позивачкою та її сином права користування своїм майном, а саме квартирою в АДРЕСА_2 , шляхом вселення в квартиру, та зобов`язання відповідачку не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280,354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 369 ЦК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Позивачка : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідачка : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Третя особа : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстрована АДРЕСА_2 .

Третя особа : ОСОБА_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2025 року.

Суддя І. Є. Зима