Номер провадження: 2/205/1515/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання відповідача про відвід судді Мовчана Дмитра Валентиновича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчана Д.В. перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою.

20.01.2025 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву про відвід головуючого судді по справі Мовчана Дмитра Валентиновича.

В обґрунтування заяви про відвід головуючого судді по справі Мовчана Дмитра Валентиновича відповідач зазначила, що нею подавалось клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку зі зловживанням процесуальним правом позивача, зокрема, правом на подачу позову. Як зазначалось у цьому клопотанні позивач разом з представником, як мінімум 5 разів подавали один й той же самий позов, з одним й тим же предметом, з одних й тих же підстав, до одного й того ж самого відповідача, тобто, очевидно для сторони відповідача, зловживали правом на подачу позовної заяви, цілеспрямовано не сплачували судовий збір за подання позовних заяв, маніпулюючи автоматизованим розподілом справ між суддями, обираючи у такий спосіб «потрібного» суддю для розгляду цієї цивільної справи. І після визначеного головуючого судді Мовчана Д.В. стороною позивача було сплачено судовий збір, в результаті чого відкрито провадження у цивільній справі. Отже, факт задоволення головуючого суддею стороною позивача обумовлений наявними давніми дружніми відносинами головуючого судді та представника позивача, які раніше працювали разом та на даний час підтримують дружні стосунки. Саме із цих підстав, головуючий суддя, вбачаючи очевидне зловживання правом на подання позову з боку позивача, відмовив у задоволені клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи це небезпідставністю позову, хоча про це в самому клопотанні не наголошувалось. Такі дії головуючого судді у справі, на переконання сторони відповідача, свідчать про наявність упередженості та необ`єктивності судді, а тому, з огляду на положення ст. 36 ЦПК України, вважаємо за необхідно заявити відвід. Щодо спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід), то відповідач зазначає, що про наявність підстав для відводу стороні відповідача стало відомо після розгляду судом клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та відмову в його задоволені, а тому відповідачем дотримано строки, передбачені ст. 39 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В даному випадку така заява про відвід надійшла за один день до розгляду справи, а відтак, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Однак, в даному випадку вказана заява про відвід заявлена із пропуском такого строку, оскільки вмотивована тим, що відповідачу стало відомо після розгляду судом клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та відмову в його задоволені, а тому відповідачем дотримано строки, передбачені ст. 39 ЦПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 09.11.2006 визначено: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п.66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

З вказаних заяв про відвід вбачається, що відвід судді Мовчан Д.В. ґрунтується на припущеннях щодо упередженості та необ`єктивності судді. При цьому, як на доказ таких проявів відповідач фактично посилається на те, що представник позивача разом працювала з суддею Мовчаном Д.В. та перебуває з ним у дружніх стосунках.

Суд звертає увагу, що кожен суддя живе і працює у суспільстві, та постійно взаємодіє з представникам різних юридичних професій, зокрема, і в межах одного колективу, а тому, як результат такої соціальної взаємодії, суддя може мати знайомства з багатьма людьми у юридичній спільноті.

Тому, лише факт працювання у одній установі судді з представником (адвокатом) у справі, і якій мав місце понад 15 років потому, не може бути безумовною підставою для відводу, якщо відсутні інші обставини, які би викликали сумнів у неупередженості судді.

Водночас, будь-яких доказів або посилань на такі докази, які би підтверджували дружні відносини між адвокатом Журою Наталією Володимирівною та суддею Мовчаном Дмитром Валентиновичем, суду не надано. Крім того, у заяві не зазначено, в чому конкретно полягають такі дружні відносини, який обсяг їх соціальної взаємодії.

Також, у заяві не вказано і не надано суду жодних доказів, які би підтверджували позапроцесуальні взаємовідносини судді з учасниками цієї справи, або що суддя допустив будь-яку поведінку стосовно учасників справи, що могло би свідчити про його упередженість.

Доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника справи, яким заявлено відвід, що також обмежує зловживання з боку недобросовісних учасників процесу.

Суд зазначає, що незгода сторін з процесуальними рішеннями чи діями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості чи об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяв про відвід не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд не має підстав вважати наявну заінтересованість судді Мовчан Д.В. у результаті розгляду даної справи, а також доведеними обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст.ст.36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача про відвід судді Мовчана Дмитра Валентиновича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В. Мовчан .