Справа № 471/99/25
Провадження №2-з/471/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2025 р. Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Жилі Н.М.,

за участю секретаря - Холоденко І.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області заяву виконувача обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області Митрофанова М.О. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області Митрофанов М.О. в інтересах держави в особі Гловного управління Держгеокадастру у Миколаївській області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерське господарство «Сторожук В.М.» про конфіскацію земельної ділянки у громадянки рф ОСОБА_5 ..

Одночасно з позовною заявою виконувачем обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області Митрофановим М.О. подано до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що Вознесенською окружною прокуратурою скеровано до суду вищевказаний позов. Підставою для пред`явлення зазначеного позову є порушення вимог законодавства щодо порядку використання успадкованих іноземцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Вознесенського району Миколаївської області. Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ніколаєвою Л.Л. 17.08.2021 за № 488 набула у приватну власність 1/5 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:000:0073, площею 14,6268 га, що розташована на території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області (на теперішній час - Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області). Право приватної власності ОСОБА_1 на 1/5 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:000:0073, площею 14,6268 га, 17.08.2021 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 17.08.2021 року по даний час) добровільно не відчужила її упродовж встановленого законодавством України річного строку, то така земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави за рішенням суду. Вважає, що відповідач ОСОБА_1 як фактичний власник спірної земельної ділянки може розпорядитись нею на власний розсуд у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження цієї ділянки, що призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику - Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду. Тому, просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0073 площею 14,6268 га, що розташована на території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області (на теперішній час - Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області), та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0073 площею 14,6268 га, що розташована на території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області (на теперішній час Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (у тому чисті у разі зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу - об`єднання з іншими ділянками, укладання договорів, вчинення інших правочинів щодо неї); стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір в сплачений за подачу заяви.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є: накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України)

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заявник в заяві про забезпечення позову посилається на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області, призвести до зміни власника спірного майна та вплинути на виконання цього рішення.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду за вищевказаним позовом, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, суд вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову, що в свою чергу у повній мірі буде відповідати меті забезпечення позову, гарантуванню виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Питання щодо стягнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову вирішується судом під час ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву виконувача обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області Митрофанова М.О. про забезпечення позову виконувача обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області Митрофанова М.О. в інтересах держави в особі Гловного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерське господарство «Сторожук В.М.» про конфіскацію земельної ділянки у громадянки рф ОСОБА_5 , - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0073 площею 14,6268 га, що розташована на території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області (на теперішній час - Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області) та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0073 площею 14,6268 га, що розташована на території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області (на теперішній час Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (у тому чисті у разі зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу - об`єднання з іншими ділянками, укладання договорів, вчинення інших правочинів щодо неї).

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Жила Н. М.