Справа № 372/2302/24
Провадження № 2-др/372/3/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Висоцької Г.В.,
при секретарі Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Обухівського районного суду Київської області питання щодо судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням суду від 20.01.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 779245,63 грн., моральну шкоду, спричинену пошкодженням майна, у розмірі 20000 грн., а всього 799245,63 грн. В іншій частині відмовлено.

Судом відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 265 ЦПК України призначено судове засідання на 28 січня 2025 року о 10 год. 10 хв. для вирішення питання про судові витрати та роз`яснено представнику позивача про право подати до 24 січня 2025 року включно через електронний суд докази понесених судових витрат або в інший спосіб із виконання вимог ст. 83 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 8372,46 грн.

Позовні вимоги задоволено на 96%, а тому із відповідачки підлягає стягненню судовий збір у загальному розмір 8037,56 грн.

Щодо понесених витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає таке.

При подачі позову позивачем заявлено розмір витрат на правову допомогу у сумі 37000,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних із розглядом справи, представником позивача подано: копію акту приймання-передачі наданих послуг №3 за Договором про надання професійної правничої допомоги адвоката №78 від 27.11.2024, в якому зазначено найменування робіт та вартість послуг, а саме: підготовка та подання позовної заяви 12000,00 грн., участь у судовому засіданні 16.08.2024 року 4000,00 грн., участь у судовому засіданні 04.10.2024 року 3000,00 грн., участь у судовому засіданні 21.10.2024 року 3000,00 грн., участь у судовому засіданні 20.01.2025 року 3000,00 грн., на загальну суму 25000,00 гр.; та копії рахунків на оплату №250424 від 25.04.2024, №160824 від 16.08.2024, №041024 від 04.10.2024, №211024 від 21.10.2024, 200125 від 20.01.2025, та копії платіжних інструкцій.

Таким чином, враховуючи подані документи, за основну суд бере документально підтверджені витрати у розмірі 25000,00 грн.

Як вже зазначено, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 96%, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачки на користь позивача частину понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги у загальному розмірі 24000,00 грн.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

Як вбачається із ухвали від 20 вересня 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 61-11308св23) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року в справі № 824/647/19-а (адміністративне провадження № К/9901/31359/20), у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року в справі № 640/19089/20 (адміністративне провадження № К/9901/22986/21), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року в справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 травня 2023 року по справі № 914/3881/21 зробити висновок про те, що:

- «розумний читач, який повністю володіє мовою, зрозумів би текст процесуальних норм так, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену як до подання позову, так і після (особливо, якщо судом враховано відповідний висновок експертизи як доказ). Тобто відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі;

- звужувальне тлумачення процесуальних норм щодо не відшкодування судових витрат за експертизу суттєво обмежує засаду (принцип) цивільного судочинства про відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. При цьому, таке обмеження не обумовлене безпосередніми приписами норм процесуального законодавства, а зроблене касаційним судом на підставі припущень про обмеження права іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта, що не відповідає дійсності, оскільки враховуючи засаду (принцип) змагальності учасники справи не позбавлені можливості під час розгляду справи судом заперечувати проти висновку експерта, в тому числі посилаючись на наявність підстав для відводу, а суд, за таких обставин, має підстави для визнання такого висновку експерта недопустимим доказом;

- відмова у відшкодування судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішенням (особливо, якщо судом враховано відповідний висновок експертизи як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права».

На підтвердження оплати позивачем витрат по здійсненню оцінки та проведення товарознавчого дослідження автомобіля в матеріалах справи міститься платіжна інструкція №520833672 від 05.12.2023 року на суму 6000,00 грн.

А тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 5760,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судового збору у розмірі 8037,56 грн., частину понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 24000,00 грн., частину витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 5760,00 грн., а всього 37797,56 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Висоцька