Справа номер 489/2984/24 Головуючий суду першої інстанції Коваленко І. В.
Провадження номер 22-ц/812/70/25 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_2 подав до суду вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2021 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно.

Позивач зазначав, що на момент подання позову його майновий та сімейний стан змінився, оскільки у нього народилася інша дитина та на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Посилаючись на зазначене, позивач вказував на неможливість сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі встановленому рішенням суду, а тому просив зменшити їх розмір до 1/6 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зменшено розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відкликано з виконання виконавчий лист Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2021 року у справі №489/1271/21 (провадження №2/489/1353/21).

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у сумі 1211 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина у ОСОБА_2 змінився сімейний стан, він одружився та в нього народилася донька, що є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свою скаргу, позивач зазначала, що створення платником аліментів нової родини та народження в нього доньки не обов`язково є підставою для зменшення розміру аліментів, який стягується на іншу дитину.

Також відповідач вказувала на те, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану у зв`язку з народженням другої дитини.

Доводи інших учасників справи

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошував на законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції та безпідставності вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості за аліментами, складеним головним державним виконавцем Інгульського ВДВС у м.Миколаєві станом на 01.06.2024, випливає, що ОСОБА_2 немає заборгованості за аліментами. Переплата становить 21 170,01 грн.

З довідок та платіжних документів вбачається, що з 2022 року син сторін ОСОБА_4 відвідував ДЦ «Сонечко Моє» на платній основі, з 2023 року дитячий садок «Гранд-Гіпаніс» та Асоціацію Ашихара Карате України на платній основі, ясла-садок №117 Миколаївської міської ради.

Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 03.07.2024 за період з 08.10.2020 по 01.07.2024 ОСОБА_5 звертався до Центру за допомогою з приводу ГРВІ, бронхіту, розладу шлунку, скарлатини. Станом на день видачі довідки дитина здорова.

05 травня 2023 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6 , під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_7 .

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України станом на 07.12.2024 ОСОБА_8 у 2022 році (січень-серпень) отримувала дохід з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у розмірі 6500 грн щомісячно, у вересні 2022 р. 6283,33 грн. Інформація за 2023 рік відсутня. З квітня 2024 року вона отримує дохід в Управлінні соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області у сумі 8000 грн щомісячно.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України станом на 06.12.2024 ОСОБА_2 у січні 2024 р. мав дохід 124 896,19 грн, у лютому 2024 р. 174 588,19 грн, у березні 2024 р. 29 465,12 грн. З квітня 2024 року його щомісячний дохід становить 12 422 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз ст.192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан: він одружився, в нього народилася донька, що призводить до матеріальних затрат на утримання доньки та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що він довів належними доказами наявність обставин, які свідчать про необхідність зменшення аліментів на утримання його сина ОСОБА_4 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки після ухвалення 07 вересня 2021 року Ленінським районним судом м. Миколаєва рішення про стягнення аліментів на утримання сина сторін ОСОБА_4 , сімейний стан позивача змінився у зв`язку з народженням у новому шлюбі доньки, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Вищевказана обставина відповідно до норм статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Враховуючи майновий стан позивача, відсутність даних про його поганий стан здоров`я, знаходження на утриманні позивача доньки, колегія суддів вважає правильним зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на утримання сина до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 29 січня 2025 року.