ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6323/20
Провадження № 2/362/72/25
У Х В А Л А

29.01.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , третя особа: Національна академія аграрних наук України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , державний реєстратор Глевахівської селищної ради Кияниця Наталія Миколаївна, Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелиця Жанна Пилипівна про скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

Представник Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_20 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 28 лютого 2018 року № 12 «Про передачу житлових кімнат в гуртожитку в приватну власність громадянам». Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 06.02.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_1 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40085850 від 13.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , виданого 06.02.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_2 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40191671 від 19.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 , виданого 14.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_3 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40191870 від 19.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 , виданого 13.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_4 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40185278 від 19.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_5 , виданого 02.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_5 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_5 за ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40059581 від 12.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_6 , виданого 06.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_6 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_6 за ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40155519 від 16.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7 , виданого 12.04.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_7 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_7 за ОСОБА_15 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46580567 від 22.04.2019 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_8 , виданого 02.11.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_8 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_8 за ОСОБА_16 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43915292 від 07.11.2018 р. Визнати недійсним Договір дарування, посвідчений 20.11.2018 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелицею Ж.П., укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_8 за ОСОБА_17 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44148347 від 20.11.2018 р. Витребувати у ОСОБА_17 на користь Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» кімнату АДРЕСА_8 . Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2022 року позовну заяву Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (т. 1 а.с. 224-227).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т. 2 а.с. 32-33).

28.01.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі в якій просить зупинити провадження у справі № 362/6323/20 за позовом Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, у зв`язку з перебуванням його у складі Збройних Сил України (а.с.93-95).

Представник заявника щодо клопотання про зупинення поклався на розсуд суду.

Від ОСОБА_16 , ОСОБА_15 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу укласти новий договір про надання правничої допомоги (т.4 а.с. 92).

Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, заяв із процесуальних питань до суду не направляли.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № N 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Своєю чергою реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного статтею 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 №7168, Указом Президента України від 19.04.2022 №7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 №2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX та продовжений до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII (далі - Закон № 1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону №1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, і ця обставина об`єктивно не дає можливості розглянути справу, оскільки сторона позбавлена права надати докази на підтвердження чи спростування фактів, які підлягають перевірці та оцінці судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач активно користується своїми правами та не обмежений у доступі до суду, як особисто, так і через представника.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, ОСОБА_1 на підтвердження наявності обставин для зупинення провадження у справі надав копію припису та витягу з наказу від 28.01.2025 року №30, командира військової частини НОМЕР_9 ОСОБА_21 , що ОСОБА_1 з 21.01.2025 року вибув із військової частини НОМЕР_10 до нового місця служби, АДРЕСА_9 іншої інформації вказаний документ не містить (а.с.94-95).

Однак надані ОСОБА_1 копії припису та витягу з наказу від 28.01.2025 року №30, не підтверджує перебування ОСОБА_1 у складі військової частини, що переведена на воєнний стан, та не дає підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 09.11.2022 року по справі №753/19628/17, довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

ОСОБА_1 не доведено, що у зв`язку з перебуванням на військовій службі у складі ЗСУ він позбавлений реальної можливості приймати участь у судових засіданнях навіть в режимі відеоконференції чи через свого представника.

Оскільки надані ОСОБА_1 докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, виконання відповідачем бойових завдань у зоні бойових дій, неперебування у зоні постійної дислокації, а знаходження у зоні саме бойових дій, провадження у справі не підлягає зупиненню.

Аналогічне зазначено в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29 липня 2022 року у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21 листопада 2022 року у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22).

Згідно ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу у порядку загального позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження по справі.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. А тому, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 не позбавлений був можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, реалізовує свої процесуальні права через участь у розгляді справи його представника або надання суду відзиву на позовну заяву, час на який йому надавався судом, а тому суд дійшов висновку про відмову у зупиненні провадження у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 247, 251, 254, 260, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , третя особа: Національна академія аграрних наук України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , державний реєстратор Глевахівської селищної ради Кияниця Наталія Миколаївна, Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелиця Жанна Пилипівна про скасування державної реєстрації відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Текст ухвали виготовлено 29.01.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко