Справа № 199/733/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Якименко Л.Г., за участю секретаря Попружко Д.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба МК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі», Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер кеш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит», про визнання кредитних договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба МК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі», Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер кеш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит», про визнання кредитних договорів недійсними.

У позовній заяві позивач при обранні територіальної підсудності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, посилається на положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, згідно з якою позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська і підлягає передачі на розгляд до іншого суду, виходячи з наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно з ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Посилання позивача на те, що дана справа має розглядатись з урахуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів» не відповідає суті даного спору та її позовним вимогам.

Суд звертає увагу, що визначені позивачем відповідачі, відповідно до змісту позовної заяви, не надавали жодних послуг та не укладали із позивачем жодних договорів зазначаючи про шахрайські дії інших осіб, які безпосередньо і уклали з відповідачами кредитні договори.

Крім цього, суд окремо зазначає наступне.

Відповідно до ст.28 ч.5 ЦПК України, якою встановлені правила альтернативної підсудності за зареєстрованим місцем проживання позивача можуть пред`являтись позови про захист прав споживача.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п.п.1,11 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

За приписами п.1 ч.2 ст.3 Закону України "Про споживче кредитування" (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Згідно з нормою ч.1 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

З долучених до позову документів вбачається, що між ОСОБА_1 та відповідачами ТОВ «Служба МК», ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», ТОВ «СС Лоун», ТОВ «Містер кеш», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «СОС Кредит» у період часу з 19.01.2022 року по 25.01.2022 року в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено кредитні договори, зі строком погашення кожного з них до одного місяця.

Таким чином, оскільки кредитні договори, які позивач просить визнати недійсними були укладені на строк до одного місяця, на них не поширюється сфера дії Закону України "Про споживче кредитування", а тому до указаних відносин не застосовується Закон України "Про захист прав споживачів".

Відтак, на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність - за його зареєстрованим місцем проживання. Отже, вищевказаний позов є непідсудним Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

За правилом загальної територіальної підсудності, встановленої ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичної особи пред`являються за її місцем знаходження згідно з ЄДРПОУ.

Як вбачається з Реєстру, місцезнаходженням відповідачів, як юридичних осіб є адреси:

-ТОВ «Служба МК» - 69036, м.Запоріжжя, вул.Патріотична, буд.34, кв.56;

-ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі» - 03083, м.Київ, пр.Науки, 50;

-ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - 01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, 15б.

Даних про місцезнаходження відповідача ТОВ «СОС Кредит» () Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить.

Крім цього, позивач зазначає відповідачами - ТОВ «СС Лоун» (код , адреса: 03066, м.Київ, вул.Михайла Максимовича, 8) та ТОВ «Містер кеш» (код , адреса: 03066, м.Київ, вул.Михайла Максимовича, 8). При цьому відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за кодом ЄДРПОУ 40071779 зареєстровано ТОВ «Інекомп», адреса: 10031, м.Житомир, вул.Параджанова Сергія, 50, та за кодом ЄДРПОУ 42987483 зареєстровано ТОВ «Інеркомп», адреса: 79037, м.Львів, вул.Хмельницького Б., буд.224.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба МК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі», Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер кеш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» про визнання кредитних договорів недійсними, до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Керуючись ч. 2 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 28, 31, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба МК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі», Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер кеш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» про визнання кредитних договорів недійсними, передати за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Л.Г. Якименко