Справа № 282/68/25
Провадження № 2/282/136/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 січня 2025 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2025 року АТ «Перший Український міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 року дану справу розподілено судді Вальчуку В.В.

Ухвалою судді Любарського районного суду від 16.01.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки її подано з порушення вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України та надано строк на усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині вказаної ухвали.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу копію ухвали було надіслано одержувачу АТ «Перший Український міжнародний Банк» в його електронний кабінет 16.01.2025 о 14:46:25 год.

Однак, станом на 28.01.2025 вказані в ухвалі суду від 16.01.2025 року недоліки позивачем чи його представником не усунуті.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що позовну заяву АТ «Перший Український міжнародний Банк» слід вважати не поданою та повернути позивачу одночасно роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст.185, 260, 353-354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - вважати неподаною та повернути позивачу.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С Суддя: В. В. Вальчук