Справа № 173/3845/24
Провадження №2/173/449/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Верхньодніпровського районного суду в Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 липня 2024 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За період спільного проживання сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 08 жовтня 2024 року департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. На даний момент позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує матеріальну допомогу, що на теперішній час зовсім недостатньо для існування її та дитини. У зв`язку з тим, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалось сторони припинили шлюбні відносини на початку грудня 2024 року, подружжя не проживає разом, не спілкується та спільне господарство не веде. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та дружини, позивачці відомо, що останній працює машиністом у Верхівцевському центрі механізації колійних робіт АТ «Укрзалізниця» в Дніпропетровській області, має стабільний дохід, а тому вимушена звернутись з вказаним позовом до суду.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Єрохін О.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі вказаному в позовній заяві, проте на утримання дружини погодився сплачувати грошові кошти в сумі 1000 грн. щомісячно. Додав, що дійсно офіційно працевлаштований, має стабільний дохід в розмірі 12 000 грн.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , видного 08 жовтня 2024 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, актовий запис № 1653 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . ЇЇ батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське, Кам`янського району, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міістерства юстиції (м. Одеса) в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 416.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно зі ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 цього Кодексу розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19 право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 2, 4 ст. 84 СК України).

Під час судового розгляду встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня ОСОБА_4 проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Мати дитини має право на стягнення аліментів, а батько дитини зобов`язаний та може надавати таку допомогу. Крім того, мати ОСОБА_3 знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює. Натомість відповідач є здоровою молодою працездатною особою, не має іншої сім`ї та інших дітей, які знаходяться на його утриманні, має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки. Відповідачем не надано суду доказів неможливості надання матеріальної допомоги у розмірі визначеним позивачем.

Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 24.12.2024.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 354-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 яка зареєстрована за адресована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 24.12.2024, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 яка зареєстрована за адресована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 24.12.2024.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 29.01.2025 року.

Суддя О.А. Кожевник