Справа № 526/1904/23
Провадження № 2/526/50/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу №526/1904/24 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів,

з участю відповідача ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

2 червня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів в розмірі 370162.08 грн.

Ухвалою судді від 13 липня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито.

31 липня 2023 року ОСОБА_1 направив відзив на позовну заяву, в якому посилається на відсутність правових підстав для стягнення надмірно виплаченої пенсії з огляду на відсутність факту недобросовісності його дій.

01 серпня 2024 року закрито підготовче судове засідання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду з завою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов не визнав, суду пояснив, що у 2020 році він звільнився зі служби та отримував пенсію Пенсійна справа була заведення в Гадяцькому відділенні пенсійного фонду, куди він подавав відповідні документи. З початком АТО він пішов воювати, є учасником бойових дій. У 2017 році його запросили до служби в поліцію, на що він погодився і під час працевлаштування відніс відповідні документи одночасно до військомату та Гадяцького відділення пенсійного фонду, де він оформляв пенсію, з заявами в яких повідомив про працевлаштування до поліції. Позивач знав де та ким він працює, оскільки при оформленні на службу подавав належні документи до пенсійного фонду, з його заробітної плати сплачувалися відрахування до пенсійного фонду, що бачили уповноважені на те особи. З яких підстав виникла переплата пенсії за період з 04.03.2017 по 31.03.2023 в розмірі 370162,08 грн йому невідомо, він вважав, що продовжує отримувати виплати як учасник АТО. Вважає, що він не вчиняв жодних неправомірних дій чи бездіяльності, що привели до вказаної переплати, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що з 27.10.2010 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію на підставі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як пенсіонер звільнений з Міністерства надзвичайних ситуацій України (архівна пенсійна справа № ).

Листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 9288/8 27.02.2023 Головне управління повідомлено, що з 04.03.2017 ОСОБА_1 прийнято на військову службу в поліцію.

На адресу ОСОБА_1 надіслано лист, в якому зазначено, що в зв`язку з поновленням на військовій службі, в нього виникла переплата пенсії за період з 04.03.2017 по 31.03.2023, тому утворилася переплата пенсії на загальну суму 370162,08 грн.

Дослідивши надані сторонами докази та заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

Положеннями частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що законодавцем передбачено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки чи недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Із матеріалів справи вбачається, що за даними пенсійного фонду в зв`язку з поновленням на військовій службі, в ОСОБА_1 виникла переплата пенсії за період з 04.03.2017 по 31.03.2023 на загальну суму 370162,08 грн

Правильність виконаних пенсійним фондом розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, а механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача пенсії, а саме через його зловживання.

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді пенсії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно частини першої статті 81 ЦПК України має довести позивач.

Належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зловживання та недобросовісності з боку відповідача, при призначенні йому пенсії матеріали справи не містять, а переплата пенсії пов`язана з неналежним виконанням обов`язків службовою особою відповідальною за обчислення та нарахування пенсії.

Оскільки при вирішенні спору не було встановлено, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів) та його зловживань, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді державної соціальної допомоги. Натомість ОСОБА_1 стверджує, що він надав усі необхідні документи та заяви працівникам Пенсійного фонду при влаштуванні на роботу в поліції.

Крім того, суд зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

За таких обставин, оцінивши усі докази, подані учасниками справи, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, є таким, що не може бути задоволеним у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, як і не доведено факту зловживань з боку ОСОБА_1 щодо суми пенсій, які на думку управління, виплачені йому надміру.

Окрім цього, суд зауважує, що працівники пенсійного фонду перед тим, як провести нарахування та виплату відповідачу пенсії, могли пересвідчитися у правильності проведених нарахувань, очевидно володіючи інформацією про наявні відрахування з заробітку ОСОБА_1 до фонду, однак цього не зробили, що свідчить про недотримання стандарту належної обачливості.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів слід залишити без задоволення за недоведеністю вимог.

Керуючись ст. 4, 12, 56-57, 81, 82, 89, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін :

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області: , юридична адреса: м.Полтава, вул. Соборності, 66.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 27 січня 2025р

Головуюча: Л. В. Максименко