Провадження № 2-о/750/89/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Косенка О.Д.,

секретар судового засідання - Веремій А.С.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Дрозд В.І.,

представника заінтересованої особи Чернігівської міської ради Мурзенок К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

заінтересовані особи: Чернігівська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2024 року ОСОБА_1 - представник по довіреності ОСОБА_2 (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Заінтересованою особою заявник визначив Чернігівську міську раду.

Заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_3 . Останнім місцем проживання спадкодавця був будинок АДРЕСА_1 , який входить до спадкової маси. Право власності на будинок було зареєстроване за ОСОБА_4 - матір`ю спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа після її смерті не заводилася. ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований не був.

Заявник звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. з метою оформлення спадщини на будинок. У вчиненні нотаріальних дій заявнику відмовлено, рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення юридичного факту спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на день смерті останньої.

Встановлення указаного факту заявнику необхідне для реалізації свого права на спадщину, однак у позасудовому порядку такий факт встановити неможливо.

Ухвалою суду від 25.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 24.01.2025 з викликом заявника та заінтересованої особи. Також задоволено клопотання заявника про виклик свідків та витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

У судове засідання з`явилася заявник, її представник адвокат Дрозд В.І. та свідки. Представник заінтересованої особи не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить відмітка від 30.12.2024 у зворотньому повідомленні про отримання поштового відправлення рекомендованим листом. Про причини неявки заінтересована особа суд не повідомила.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що на підставі довіреності представляє інтереси своєї дочки заявника - ОСОБА_2 , яка на даний час перебуває за межами України. Заявник є її спільною дочкою та ОСОБА_3 , з яким вони розлучилися у 1999 році. Після розлучення ОСОБА_3 постійно проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 у її будинку АДРЕСА_1 , яка померла у 2023 році. ОСОБА_3 проживав у будинку на день смерті матері і залишився там проживати у подальшому. Після смерті ОСОБА_3 , діючи в інтересах дочки як її представник, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини на квартиру в будинку АДРЕСА_1 , однак отримала відмову, оскільки факт спільного проживання ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею документально не підтверджений. Оскільки іншого способу підтвердити указаний факт немає, представник заявника звернулася з відповідною заявою до суду.

Також представник заявника пояснила, що квартира АДРЕСА_2 , де представник заявника проживала до розлучення та де був зареєстрований ОСОБА_3 до 2023 року, здавалася в оренду. Фактично у ній ОСОБА_3 з 1999 року не проживав.

Представник заявника адвокат Дрозд В.І. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, зазначивши обставини, указані в заяві. Також пояснила суду, що після розлучення ОСОБА_3 із своєю дружиною ОСОБА_2 він постійно проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 у її будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 проживав у будинку на день смерті матері і залишився там проживати у подальшому. Квартира АДРЕСА_2 , де був зареєстрований ОСОБА_3 до 2023 року, здавалася в оренду. Фактично у ній ОСОБА_3 з 1999 року не проживав. У 2023 році ця квартира була відчужена за договором купівлі-продажу. Однак питанням зняття з реєстрації у ній ОСОБА_3 не займався. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2023 за позовом нового власника квартири ОСОБА_3 визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, після чого він продовжив проживати у будинку своєї матері без реєстрації місця проживання.

Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради Мурзенок Кристина Володимирівна повідомила, що управління адміністративних послуг Чернігівської міськради розглядало звернення приватного нотаріуса Музики Л.І. щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання померлого ОСОБА_3 , та осіб які були зареєстровані разом з ним на день смерті. Листом від 31.10.2024 № 6914 нотаріуса було повідомлено, що за інформацією в реєстрі територіальної громади м. Чернігова місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано по АДРЕСА_3 . На підставі рішення суду 02.09.2023 його було знято з реєстрації. За період з 02.09.2023 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 до управління адміністративних послуг Чернігівської міськради з питань реєстрації або зняття з реєстрації ОСОБА_3 не звертався. Також представник заінтересованої особи звернула увагу на відсутність доказів здачі в оренду квартири по АДРЕСА_4 , де був зареєстрований ОСОБА_3 до 2023 року. У вирішенні заяви по суті поклалася на розсуд суду.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що з серпня 2021 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що у безпосередній близкості до будинку АДРЕСА_1 , тобто була сусідкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за їх життя. Свідок підтвердила, що ОСОБА_3 постійно проживав зі своєю матір`ю у її будинку, у тому числі на час смерті та після смерті ОСОБА_4 . Він же займався організацією похорону ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що близько 4 років тому на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , вона зі своїм чоловіком ОСОБА_7 орендували гараж, тому часто там бували. Також у них поряд із сім`єю ОСОБА_1 земельні ділянки. Свідок стверджує, що ОСОБА_3 проживав разом з матір`ю більше 10 років, у тому числі на момент смерті ОСОБА_4 . Мати свідка ОСОБА_9 підтримувала дружні стосунки із ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_3 , часто бувала у них вдома. На запитання представника заінтересованої сторони свідок пояснила, що ОСОБА_3 працював вахтовим методом у м. Київ, тому періодично їздив туди на роботу, але постійно проживав у будинку матері.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона постійно проживає за адресою: АДРЕСА_6 . Вона знайома із представником заявника ОСОБА_1 , яка проживала у сусідньому будинку. Приблизно у 2000 році ОСОБА_1 розлучилася із своїм чоловіком, після чого свідок його не бачила. Від сусідів чула, що він переїхав на постійне проживання до будинку своєї матері.

Заслухавши представників заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення юридичного факту.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому 02.10.1996 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. за зверненням заявника (а.с. 42, 43) 30.09.2024 була заведена спадкова справа № 26/2024, номер у спадковому реєстрі 73055926 (а.с. 14-69).

Останнім місцем проживання спадкодавця був будинок АДРЕСА_1 , де він проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 з 1999 року по час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується поясненнями представника заявника ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_11 . Відомостей, що у ОСОБА_3 могло бути інше місце проживання судом не отримано.

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 21.05.2013 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 17, 19) право власності на будинок було зареєстроване за ОСОБА_4 - матір`ю спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Спадкова справа після її смерті не заводилася (а.с. 10). ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 , а також за іншим місцем проживання зареєстрований з 2023 року не був, про свідчить довідка від 31.10.2024 № 6913 Управління адміністративних послуг Чернігівської міськради про склад сім`ї (а.с. 16) та лист цього ж управління від 31.10.2024 № 6914 (а.с. 50).

Заявник через свого представника звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. з метою оформлення спадщини на будинок. У вчиненні нотаріальних дій заявнику відмовлено. У зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 , листом від 20.11.2024 № 99/02-14 приватний нотаріус Музика Л.І. повідомила заявника про необхідність звернення до суду для встановлення юридичного факту проживання спадкодавця ОСОБА_3 на день смерті його матері ОСОБА_4 разом з нею в одному будинку за однією адресою (а.с.10).

У матеріалах спадкової справи № 26/204 міститься заповіт від 09.03.2023 ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчений 09.03.2023 приватним нотаріусом Костюк Ю.В., за яким заповідач розпорядилася на випадок своєї смерті усім своїм майном, заповівши його ОСОБА_3 (а.с. 55), а також інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), на сторінці 16 якого мається запис про чинний заповіт ОСОБА_4 № 71866613, посвідчений 09.03.2023 приватним нотаріусом Костюк Ю.В. (а.с.61-69) Також у спадковій справі наявні документи про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв. м., жилою площею 62,6 кв.м. та технічний паспорт на нього (а.с. 57, 59).

Згідно із ч. 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З метою реалізації заявником своїх прав спадкоємця після померлого ОСОБА_3 , їй необхідно надати нотаріусу докази прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_4 , для чого необхідно встановити факт їхнього спільного проживання на час відкриття спадщини. Отже, встановлення указаного факту заявнику необхідне для реалізації свого права на спадщину, однак у позасудовому порядку такий факт встановити неможливо.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. В ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що перелік фактів, що мають юридичне значення, наведений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України не є вичерпаним.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відомості, що ОСОБА_3 , який визначений єдиним спадкоємцем у заповіті ОСОБА_4 , відмовився від прийняття спадщини у суду відсутні, а тому для заявника встановлення факту, про який вона просить суд, породжуватиме юридичні наслідки, які дадуть можливість реалізувати свої права як спадкоємця після ОСОБА_3 .

Також відсутня інформація про інших осіб, крім заявника, які б заявляли про свої права на спадкове майно. Заінтересована особа Чернігівська міська рада щодо наявності у неї спору із заявником суд з приводу спадкового майна не повідомляла. Отже судом не встановлено наявності спору про право.

Керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ОСОБА_4 разом з нею в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27.01.2025.

Суддя