Справа №295/9697/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Перекупка І.Г. при секретарі Рафальської В.А., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину. В обгрунтування заявлених вимог вказав, що вироком Богунського районного суду м. Житомир, по справі № 295/6810/23 від 01.12.2023 р., засуджено відповідача ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт. Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції. Ухвалою від 29.04.2024 р. Житомирський апеляційний суд апеляційну скаргу захисника відповідача задовольнив частково. Вирок Богунського районного суду м. Житомир від 01.12.2023 р. щодо ОСОБА_5 , змінено в частинні призначеного покарання та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. В свою чергу вироком суду було встановлено, що 26.04.2023 р. близько 15.00 год. відповідач ОСОБА_5 перебував за адресою АДРЕСА_1 , де у нього виник словісний конфлікт з позивачем. В ході даного конфлікту у відповідача з раптово виниклих неприязних відносин виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень позивачу. Реалізовуючи свій умисел, в цей же день, час та місці, відповідач, перебуваючи навпроти позивача, кулаком правої руки наніс один удар в ділянку обличчя останнього. Вказаними діями відповідач спричинив тілесне ушкодження позивачу у вигляді садна та крововиливу в ділянці носо-губного трикутника, під слизову верхньої губи, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. Крім того, діями відповідача йому, ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він, ОСОБА_1 зазнав з заподіянням йому тілесних ушкоджень, ушкодженням здоров`я, нервових розладів та душевних страждань. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює 200 000 грн.

Ухвалою Богунського районного судум. Житомира від 28 червня 2024 р., відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду. (а. с. 15-16).

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позовних вимог.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог наполягаючи на його необгрунтованості.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Вироком Богунського районного суду м. Житомир, по справі № 295/6810/23 від 01.12.2023 р., засуджено ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Ухвалою від 29.04.2024 р. Житомирський апеляційний суд апеляційну скаргу захисника Анісова Б.О. задовольнив частково. Вирок Богунського районного суду м. Житомир від 01.12.2023 р. щодо ОСОБА_5 , змінено в частинні призначеного покарання та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.(а. с. 3-6).

Зазначені обставини відповідачем та його представником по факту конфлікту не заперечувалися але не погоджувалися з заподіянням ОСОБА_1 моральної шкоди, наполягаючи на її безпідставності.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності людини. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною та достатньою аби компенсувати людські страждання, тому її розмір може мати суто умовний вираз.

За приписами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням глибини та характеру моральних страждань, які завдані ОСОБА_1 , характеру майнових втрат внаслідок вчинення злочину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 7 000 (семи тисяч грн.) 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.)

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 76-79, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, ст. ст. ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 7 000 (сім тисяч грн.) в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 3 028 (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування суми сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьс - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі пододання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2025.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І. Перекупка