П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Київ

Справа № 204/13964/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/1860/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Котвицького В.Л. 25 червня 2024 року у м. Києві, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2023 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 31 березня 2015 року у розмірі 60796,00 грн станом на 22 лютого 2023 року, яка складається з 50636,80 грн - заборгованості за кредитом, 10159,20 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 31 березня 2015 року, згідно якої отримала кредит, який 15 грудня 2020 року було збільшено до 49000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 22 лютого 2023 року виникла вказана заборгованість

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 березня 2015 року у сумі 50636,80 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2235,77 грн.

В задоволенні іншої частини вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, а тому суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять 50636,80 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту, а щодо частини вимог про стягнення відсотків суд першої інстанції відмовив за недоведеністю.

Не погодилось з вказаним рішенням суду, в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, АТ КБ «ПриватБанк», представником Банку подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Представник вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, оскільки відповідачем 02 березня 2021 року було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій були викладені істотні умови кредитування, а саме: тип кредиту- відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 50000,00 грн для карт «Універсальна», 75000,00 грн для карт «Універсальна Gold», строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка- 42,0% для карт «Універсальна» та 40,8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Заяви), тип процентної ставки-фіксована, загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом.

Таким чином, підписавши вказану заяву, відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема, і розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

З виписки по рахунку вбачається, що до 25 березня 2021 року відповідач користувалась лише власними коштами на картці, кредитними не користувалась. Починаючи з 25 березня 2021 року відповідач почала користуватись кредитними коштами, тобто після підписання заяви від 02 березня 2021 року, відповідно до якої вона ознайомлена з розміром відсоткової ставки.

Отже, з самого початку користування кредитними коштами розмір відсоткової ставки було погоджено між сторонами.

За таких обставин, зазначає, що суд першої інстанції надав невірну оцінку доказам у справі та безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за відсотками.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 10159, 20 грн, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити вказані вимоги в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за відсотками в розмірі 10159, 20 грн. Рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 50636,80 грн не оскаржується.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише позивачем і лише в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено, а отже не становить предмет даного апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 31 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 27/.

02 березня 2023 року ОСОБА_3 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій були викладені істотні умови кредитування, а саме: тип кредиту- відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 50000,00 грн для карт «Універсальна», 75000,00 грн для карт «Універсальна Gold», строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка- 42,0% для карт «Універсальна» та 40,8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Заяви), тип процентної ставки-фіксована, загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом /а.с. 17-26/.

У довідці АТ КБ «ПриватБанк» міститься інформація про отримані відповідачем ОСОБА_3 кредитні картки, а саме: картка «Універсальна» № НОМЕР_1 від 14 липня 2015 року з терміном дії до 06/18; картка «Універсальна» № НОМЕР_2 від 26 липня 2018 року з терміном дії до 07/22; картка «Універсальна» № НОМЕР_3 від 15 грудня 2020 року з терміном дії до 11/24 /а.с. 15/.

У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_3 , міститься інформація про зміну кредитного ліміту, а саме: 14 липня 2015 року - 0,00 грн; 15 грудня 2020 року - збільшення кредитного ліміту - 300,00 грн; 15 грудня 2020 року - збільшення кредитного ліміту - 49000,00 грн; 30 вересня 2022 року - зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн /а.с. 16/.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 березня 2015 року вбачається, що станом на 22 лютого 2023 року заборгованість ОСОБА_3 складає 50636,80 грн - прострочене тіло кредиту та 10159,20 грн заборгованість за простроченими відсотками /а.с. 12-14/.

Із виписки по рахунку відповідача ОСОБА_3 за договором №б/н вбачається, що станом на 01 січня 2023 року у остнньої наявна заборгованість в розмірі 60795,00 грн /а.с. 137-155/.

Судом першої інстанції не було надано оцінку вказаній виписці по рахунку. Однак, про долучення до матеріалів справи виписки по рахунку було зазначено представником позивача в додатках до позовної заяви (пункт 4), та остання містилася в матеріалах (додатках), які були долучені позивачем до позовної заяви, однак не була підшита до матеріалів справи.

Судом апеляційної інстанції вказаний недолік було усунуто, про що складено відповідний акт, та долучено виписку по рахунку до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наведених обставин вбачається, що 31 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк».

02 березня 2023 року ОСОБА_3 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій були викладені істотні умови кредитування, зокрема, процентна ставка - 42,0% для карт «Універсальна» та 40,8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Заяви), тип процентної ставки-фіксована.

Заперечення щодо підписання відповідачем даної заяви від останньої ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надходили.

Таким чином, сторонами були погоджені умови кредитування щодо нарахування та сплати відсотків.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 березня 2015 року вбачається, що станом на 22 лютого 2023 року заборгованість ОСОБА_3 за простроченими відсотками складає 10159,20 грн, які нараховані на суму кредиту 50636,80 грн.

Фактично заборгованість за відсотками виникла саме з 01 травня 2022 року, тобто, після підписання відповідачем 02 березня 2021 року заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Отже, після 02 березня 2021 року між сторонами було досягнуто згоди щодо процентної ставки за кредитним договором.

АТ КБ «ПриватБанк» прийняті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси в повному обсязі, що підтверджується, зокрема випискою по рахунку відповідача.

Відповідачка користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що також вбачається з виписки по рахунку.

Однак, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б виписку по рахунку та розрахунок заборгованості наданий АТ КБ «ПриватБанк», та не довела відсутність заборгованості в частині відсотків.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за відсотками в розмірі 10159,20 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитом підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення суми відсотків за кредитом.

При цьому, оскільки судом першої інстанції стягнуто судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, та, як наслідок, про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід достягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 448,23 грн та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за відсотками у розмірі 10159, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 448,23 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026, 00 грн.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Соколова

Судді Т.О. Невідома

Н.В. Поліщук