Провадження № 2/646/173/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2025 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді - Чорної Б.М.,
секретаря судового засідання - Машко П.М.,
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 р. головуючим суддею у даній судовій справі визначено суддю Чорну Б.М.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова 10.12.2024 р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовних вимогах просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, позовна заява з додатками разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу, які останній не отримав про що свідчать два поштові конверти, які повернулись на адресу суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомлений належним чином.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом було розміщено оголошення про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада".
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до умов зазначеного Договору (п.1.5), встановлений прилад охорони серії «Лунь», належить позивачу на праві власності та не переходить у власність відповідача протягом всього часу дії договору. При цьому, відповідач несе повну матеріальну відповідальність за збереження встановленого охоронного приладу, з настанням наслідків, передбачених п.8.1.4 Договору.
Пунктом 3.7. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний своєчасно вносити сплату за послуги охорони протягом перших 5-ти банківських днів поточного місяця. «Замовник» за власним бажанням може здійснювати оплату Послуг за цим Договором наперед.
В разі розірвання цього Договору «Замовник» зобов`язаний провести в 3-х денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за цим Договором. А також забезпечити в 3-х денний строк доступ фахівця «Виконавця» на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого «Виконавцем» ППК. Наслідки неповернення ППК з будь-яких підстав, передбачені п. 8.1.4 цього Договору. (п.3.13)
У п.4.2 Договору сторонами узгоджений має вичерпний перелік підстав для розірвання вказаного Договору в односторонньому порядку.
Підставою розірвання Договору позивач вказує пункт 4.2 «а» договору, а саме право виконавця розірвати договір в односторонньому порядку, якщо замовник має заборгованість по оплаті за охорону, що не звільняє замовника від виконання п. 3.13 цього договору.
Відповідно до останнього абзацу п. 4.2 Договору - про розірвання договору виконавець повинен письмово повідомити замовника за 5 календарних днів.
Пунктом 8.1.4. договору визначено, що у разі пошкодження, знищення, викрадення та/або неповернення за будь-яких обставин встановленого на «Об`єкті» ППК «Лунь-25» «Замовник» в 3-денний строк в безумовному порядку сплачує на розрахунковий рахунок виконавця його вартість в розмірі, еквівалентному 86,00 доларів США в національній валюті України за курсом, встановленим НБУ на день проведення розрахунку.
Пунктом 8.2. визначено, що виконавець щомісяця виставляє рахунки та акти виконаних робіт (послуг), які надсилаються «Замовнику» у спосіб, вибраний виконавцем або отримуються замовником у виконавця самостійно.
В разі відсутності сплати до 25 числа поточного місяця або не наданого гарантійного листа від «Замовника» «Виконавцю» про погашення заборгованості 26 числа о 12.00 охоронна сигналізація автоматично буде виключена від пульта централізованого спостереження, що не є підставою для припинення дії Договору (п.8.3).
Відповідно до п.8.1 договору загальний розмір щомісячної плати за цим договором складає 255,00 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.615 ЦК України разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Разом з тим, ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів наявності у відповідача заборгованості, у розмірі, який зазначений у позовній заяві, оскільки в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, що містить відомості щодо розміру нарахованих та сплачених сум здійснених на основі затверджених в установленому порядку норм.
До суду наданий позивачем розрахунок за період з 22.07.2024 р. по 05.12.2024 у загальному розмірі боргу 3 583,00 грн., однак заявлені у даному розрахунку дані (зокрема, основна сума заборгованості за договором) суперечать іншим документам, що надавалися позивачем у даній справі до суду.
Відсутність розрахунку заборгованості виключає можливість суду перевірити та встановити чи дійсно у відповідача наявна заборгованість за надані позивачем послуги за заявлений період, а саме 22.07.2024 по 05.12.2024, оскільки суд звертає увагу, що договір укладений 01.05.2020 року та набуває чинності з дати підключення «Об`єкта» до ПЦС «Виконавця» і діє до кінця календарного року, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не буде вимагати його розірвання або переукладання на нових умовах, дія Договору продовжується на кожний наступний календарний рік (п.10.1). Таким чином, на дату звернення позивача з позовом до суду календарний строк дії Договору не завершився.
При цьому відсутні докази на підтвердження того, що вказаний лист надсилався, надавався відповідачу та останній отримав даний лист або відмовився від його отримання у встановленому законом порядку.
Вимога про сплату заборгованості №05 від 12.07.2024 р., направлена директором ТОВ «Охорона-31» Чернишовим С. від імені ТОВ "ОХОРОНА-31"на ім`я відповідача жодним чином не підтверджує фактичних обставин, на які посилається позивач, адже за вказаних обставин роздруківка з сайту поштового оператора не відображає та не розкриває суті причин неможливості вручити адресату відповідний лист.
Відповідно до Постанови ОП КЦС ВС від 05.12.2022 р. у справі № 753/8945/19, якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав).
Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.
Тобто, позивач не повідомив в обумовлені договором строки відповідача про розірвання укладеного договору та про необхідність у письмовому вигляді шляхом підписання додаткових угод внести зміни до Договору, що в свою чергу, унеможливлює зобов`язання відповідача у триденний строк провести всі взаєморозрахунки та забезпечити доступ фахівцям виконавця на об`єкт для проведення демонтажу встановленого виконавцем ППК, та настання наслідків, передбачених п.8.1.4 цього договору.
Отже, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних і достатніх доказів, позовні вимоги недоведені, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає наступне.
Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі не підлягають стягненню з відповідача та залишаються на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 247 ч.2, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 625 ЦК України, суд
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА-14», , адреса: 61002 м. Харків, вул. Садова, 10/12;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Б.М.Чорна