Єдиний унікальний номер судової справи 462/6335/24
Номер провадження 2-о/462/71/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27 січня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про усиновлення дитини,

встановив:

І. Рух справи.

Уповноважений представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 07.08.2024 року (вх. № 18403) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про усиновлення дитини, у якій просить суд:

-усиновити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М.

Протоколом попереднього відбору присяжних від 07.08.2024 року відібрано присяжних Осиповську Н. І. та Крупко В. І.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 07.08.2024 року основними присяжними визначено Осиповську Н. І. та Крупко В. І.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2024 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

12.08.2024 року уповноважений представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гаталяк М. Я. отримав зазначену ухвалу, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в його електронний кабінет.

16.08.2024 року (вх. № 19072) від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гаталяка М. Я. надійшла письмова заява (документ сформований у системі «Електронний суд» 16.08.2024 року) про усунення недоліків заяви.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.08.2024 року заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини - постановлено вважати неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09.01.2025 року апеляційну скаргу Гаталяка М. Я. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19.08.2024 року - скасовано.

Супровідним листом Львівського апеляційного суду № 462/6335/24/1436/2025 від 17.01.2025 року стверджується, що справа надійшла у Залізничний районний суд м. Львова 23.01.2025 року (вх. № 1977).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.01.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М.

Протоколом попереднього відбору присяжних від 24.01.2025 року відібрано присяжних Задорожного Р. М. та Ковальчук М. Є.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 24.01.2025 року основними присяжними визначено Задорожного Р. М. та Ковальчук М. Є.

Фактично матеріали справи передано судді по реєстру (журналу) 27.01.2025 року.

ІІ. Щодо можливості прийняття заяви до розгляду.

Перевіривши заяву та додані до неї документами, суд наголошує, що заява не відповідає вимогам ст. 95, 177, 311 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про усиновлення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

ІІІ. Щодо недоліків заяви.

Суд наголошує, що вимоги та зміст заяви про усиновлення врегульовано ст. 311 ЦПК України, у відповідності до якої заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи:

1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя;

2) медичний висновок про стан здоров`я заявника;

3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи;

4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням;

5) інші документи, визначені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України орган опіки та піклування повинен подати суду висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини.

Вимогами ч. 3 ст. 312 ЦПК України визначено, що до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення.

Згідно положень ст. 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення.

Однак всупереч вказаному, до заяви про усиновлення не додані:

-довідка з місця роботи заявника із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи;

-акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання;

-свідоцтво про народження дитини;

-медичний висновок про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини;

-згода дитини на усиновлення, враховуючи, що станом на час звернення до суду із заявою про усиновлення дитина досягла 15 років (15 років 9 місяців).

Окремо суд звертає увагу заявника на вимоги його заяви, такі не містять питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про запис усиновлювачів батьками, що у подальшому унеможливить виконання рішення суду.

ІV. Щодо визначеного кола заінтересованих осіб.

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Всупереч наведеному, у заяві відсутні заінтересовані особи, натомість заявником вказано «інших осіб».

Суд зазначає, що усі дані про заінтересовану особу повинні відповідати вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також суд зазначає, що до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Так, належне зазначення заявником заінтересованих осіб у справі є необхідним для прийняття рішення у справі, такі заінтересовані особи наділені суб`єктивними правами та обов`язками, відповідно мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявника. Окремо суд наголошує, що коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Відтак зазначення заінтересованих осіб у справі є необхідним для реалізації права у правовідносинах, у яких беруть участь як заявник так і заінтересовані особи.

Згідно ч. 1 ст. 312 ЦПК України суддя під час підготовки справи про усиновлення дитини до розгляду вирішує питання про участь у ній як заінтересованих осіб відповідного органу опіки та піклування, а у справах, провадження в яких відкрито за заявами іноземних громадян, - уповноваженого органу виконавчої влади.

Так, суд звертає увагу заявника, що ним до справи не залучено орган опіки та піклування, натомість вказано «іншу особу» - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради.

Згідно положення ч. 1 ст. 56 Цивільного кодексу України, передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Суд наголошує, що визначення складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників у правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за заявою.

V. Щодо доказів, які підтверджують обставини вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, із змісту заяви вбачається зазначення лише щодо матері дитини - ОСОБА_4 (яка надала свою згоду на усиновлення, згідно нотаріально посвідченої заяви), однак жодних відомостей про батька дитини заява не містить, відповідно належного обґрунтування матеріали заяви не містять.

Із змісту ст. 219 СК України вбачається, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони:

1) невідомі;

2) визнані безвісно відсутніми;

3) визнані недієздатними;

4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється;

5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

Вказаних відомостей заява не містить (у тому числі серед додатків такої), належним чином завіреної копії рішення суду (яке набрало законної сили) про позбавлення батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється, чи інших документів суду не надано, що позбавляє суд можливості відкрити провадження у справі.

Більш того, суд наголошує, що матеріали справи не містять копії свідоцтва про народження дитини, яка усиновлюється.

Заявник, який зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання - жодним чином не обґрунтовує поданої заяви, а лише виявляє бажання усиновлення.

VІ. Підсумки.

За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, заяву слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177, 185, 254, 259-261, 294 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду у зазначений строк, заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини - вважати неподаною та повернути заявникам з усіма доданими до неї документами.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко