Справа №567/1326/24
Провадження №2/567/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.25 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

за участю

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом звернулась ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свій позов тим, що є онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка була сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і постійно проживала на момент смерті в АДРЕСА_1 та на час смерті мала право на земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252, отримавши таке право як така, що була членом КСП «Нива» Острозького району Рівненської області.

Зазначаючи про те, що на початку 2024 року їй стало відомо про належність двоюрідній бабі зазначеного права на земельну частку (пай) і у зв`язку з цим вона звернулась до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Конащук Л.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець п`ятої черги, та зазначеним приватним нотаріусом їй було роз`яснено, що для заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 їй необхідно подати рішення суду про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті зазначеного спадкодавця або рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем спільно однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Окрім того, для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 їй необхідно надати сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я, який відсутній, в той час як відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 27.04.2024 її повідомлено про те, що ОСОБА_3 отримувала сертифікат про право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252.

Вказуючи на те, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, що підтверджується фактом відсутності спадкової справи після її смерті, а вона не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачено правовстановлюючий документ щодо належності спадкодавцю сертифіката на земельну частку (пай), просить визнати за собою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненської області, право ОСОБА_3 на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252.

Відповідач позов визнав.

Ухвалою суду від 18.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.10.2024 витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Конащук Л.М. відомості про те, чи складалися та посвідчувалися від імені ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіти.

Ухвалою суду від 23.10.2024 витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. копію заповіту, складеного ОСОБА_3 та посвідченого 07.07.2000 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я..

Ухвалою суду від 30.10.2024 витребувано з Рівненського обласного державного нотаріального архіву копію заповіту, складеного ОСОБА_3 та посвідченого 07.07.2000 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я.

Ухвалою суду від 10.12.2024 витребувано з Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть ОСОБА_6 .

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Зазначила, що її матір`ю є ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мала сестер ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Пояснила, що ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 і чоловіка та дітей не мала, на момент смерті досягла 87 років і у зв`язку з цим потребувала стороннього догляду, який їй забезпечувала вона.

Зазначила, що на той час була зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_2 , хоча фактично проживала з ОСОБА_3 , щоб здійснювати догляд за нею.

Пояснила, що ще 12.06.2009 ОСОБА_3 подарувала для неї житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1 і земельну ділянку, яка призначена для обслуговування зазначеного житлового будинку та продовжила в ньому проживати, а сама вона залишилась бути зареєстрованою за місцем проживання в АДРЕСА_2 , хоча фактично з часу укладення договорів дарування, з метою опікування над ОСОБА_3 проживала разом з нею.

Посилаючись на те, що фактично проживала з ОСОБА_3 на час її смерті і прийняла спадщину, просить визнати за собою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненської області, право ОСОБА_3 на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та про визнання позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що проживає в АДРЕСА_3 та знав ОСОБА_3 , яка проживала навпроти його будинковолодіння та померла в 2013 році у віці біля 80 років.

Зазначив, що йому відомо, що в останні роки життя ОСОБА_3 осліпла та її доглядала ОСОБА_1 , яка є її родичкою, і яка фактично проживала з нею за вказаною адресою.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що проживає в АДРЕСА_4 та поряд знаходиться житловий будинок по АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_3 .

Зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_3 померла в 2010 чи в 2013 році і в останні роки життя її доглядала ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_3 за віком потребувала догляду.

Пояснив, що йому не відомо чи ОСОБА_1 ночувала в зазначеному будинку, але він сам бачив, що вона постійно там перебувала.

В судовому засіданні з повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.2-2447/2-24 від 29.04.2024 встановлено, що ОСОБА_3 , як члену КСП «Нива» Острозького району було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ №0033252 на площу 2,95 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і архівні матеріали управління не містять інформацію про видачу ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку взамін зазначеного сертифікату.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 встановлено, що позивачка є дочкою ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_12 свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ) ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ), матір`ю якої була ОСОБА_14 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ) та яка мала сестру ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 ) та сестру ОСОБА_15 (архівна довідка №874/01-28/19 від 03.12.2019, видана Держаним архівом Рівненської області, архівна довідка №1028/01-28/21 від 11.01.2022, видана Держаним архівом Рівненської області, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження).

З пояснень позивачки вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252 на ім`я ОСОБА_3 втрачено, що не дозволяє їй в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначений сертифікат після смерті ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Конащук Л.М. від 10.06.2024. Окрім того, зазначене повідомлення містить посилання і на те, що позивачкою пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини.

З довідки про реєстрацію місця проживання від 25.06.2020, виданої виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області встановлено, що позивачка з 15.07.1993 є зареєстрованою за місцем проживання в АДРЕСА_2 .

Водночас, з довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них №638/03-13-24, виданої 19.04.2024 Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Острозької міської ради Рівненської області встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 .

З договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 12.06.2019, який знаходиться в АДРЕСА_1 , договорів дарування земельної ділянки площею 0,1000 га та земельної ділянки площею 0,1309 га, які розташовані за цією ж адресою, вбачається, що ОСОБА_3 подарувала їх для позивачки ОСОБА_1 .

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з 12.06.2019 і по час смерті ОСОБА_3 проживала в житловому будинку, належному позивачці.

З пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в шлюбі не перебувала та дітей не мала. Зазначене підтверджується повідомленням №679/511/34.11-04-05 від 21.08.2024 Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області.

В судовому засіданні встановлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводились, а 07.07.2000 нею було посвідчено заповіт (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 14.10.2024) за яким все своє майно заповіла ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть №178 від 02.04.2022.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В судовому засіданні з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, а отже ніхто з її спадкоємців (як за законом, так і за заповітом) до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався.

За правилами ч.3 ст.1266 ЦК України (спадкування за правом представлення), мати позивачки, як племінниця спадкодавця ОСОБА_3 успадкувала ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері ОСОБА_16 , якби вона була жива на час відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини, визначені у частинах 3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ніхто, окрім позивачки на спадщину після смерті ОСОБА_3 не претендує, оскільки лише вона звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Листом від 10.06.2024 приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Конащук Л.М. повідомила позивачку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), мотивуючи це неподанням документів, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на зазначене майно, а також тим, що позивачка на час смерті ОСОБА_3 за місцем її проживання зареєстрованою не була і спадщину не прийняла.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною 1 статті 1 зазначеного Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 статті 1 цього Закону передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закон України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч.3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Як вже зазначалось, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.3.21 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України №296/5 від 22.02.2012, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка заяв про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 не подавала, а є спадкоємцем за заповітом своєї матері ОСОБА_5 , яка була спадкоємцем за заповітом своєї матері ОСОБА_4 сестри ОСОБА_3 .

Відповідно до п.3.22 Глави 10 зазначеного Порядку, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Такої довідки позивачкою нотаріусу надано не було.

Водночас, вирішуючи питання постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на час її смерті та прийняття нею спадщини після її смерті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою.

Оскільки в судовому засіданні з показань свідків та договорів дарування вбачається, що на час смерті ОСОБА_3 спільно з нею в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_1 , яка була власником зазначеного будинку і здійснювала догляд ОСОБА_3 , яка на момент мала вік 87 років, то такий факт підлягає встановленню в порядку, визначеному Главами 1 та 6 Розділу IV ЦПК України, оскільки встановлення цього факту необхідне позивачці для вирішення спадкових прав.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 по час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , а отже прийняла спадщину після її смерті, то слід вирішити питання про визнання за позивачкою, як спадкоємцем ОСОБА_3 в порядку представлення права власності на спадкове майно зазначеного спадкодавця.

В судовому засіданні встановлено, що фактично ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненської області, право ОСОБА_3 на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252.

Належність ОСОБА_3 зазначеного права підтверджується повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.2-2447/2-24 від 29.04.2024 про те, що ОСОБА_3 , як члену КСП «Нива» Острозького району було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ №0033252 на площу 2,95 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Земельний сертифікат - це документ, який посвідчує право особи на земельну частку (пай) і містить відомості про її вартість та розмір в умовних кадастрових гектарах. При отриманні такого документу громадянинові ще не виділяється конкретна частина землі.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на земельну ділянку. З 01.01.2013 державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, а з цього часу право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до cт.392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки позивачка є спадкоємцем ОСОБА_3 за правом представлення і прийняла спадщину після її смерті, то за нею слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненської області, право ОСОБА_3 на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252.

Керуючись ст.10, 12, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненської області, право ОСОБА_3 на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0033252.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ),

відповідач Острозька міська рада Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, вул.Героїв Майдану, 4 Рівненської області, ).

Повний текст рішення складено 28.01.2025.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.