ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6770/23
Провадження № 2/362/229/25
У Х В А Л А

30.01.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

представника позивача, адвоката Гаврилюк М.В.,

представника відповідача, адвоката Шумило Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду у місті Василькові Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість в розмірі 556 153, 31 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 5 561,53 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 16).

Представником позивача було подано відповідь на відзив по справі з клопотанням про поновлення строку для подання відповіді на відзив (а.с.84-100).

Представником відповідача в свою чергу подано заперечення по справі, в якому нею зазначено, що вони заперечують щодо долучення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.102-106).

Представником позивача в свою чергу подано письмові пояснення в яких просили прийняти письмові пояснення та врахувати їх при розгляді справи (а.с.111-123).

Представник позивача адвокат Гаврилюк М.В.,в підготовчому судовому засіданні просила закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду.

Представники ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в підготовчому судовому засіданні просила закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду.

В порядку підготовчого провадження судом були вивчені матеріали справи, заяви, заслухані думки сторін, з`ясовані всі фактичні обставини справи, які підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

Щодо поновлення строку для подання відповіді на відзив суд виходить з наступного.

Як передбачено ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частинами 1, 2, 3, 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1, 4, 6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк; про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що вищевказана справа розглядається в період дії воєнного стану.

Верховний суд у вказаній постанові, окрім іншого зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 6 рекомендацій Ради суддів України «Щодо роботи в умовах воєнного стану», зазначено про виважений підхід до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Верховний Суд у своєму повідомленні щодо особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан зазначив також, що «запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків». 04.03.2022 видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Згідно з даним наказом Верховний суд акцентував судам, що варто ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Окрім того Судам рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення процесуальних строків та, по можливості, продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Із даних рекомендацій слідує, що введення воєнного стану фактично визнається поважною причиною пропуску строку.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

При цьому, суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Виходячи з наведеного, враховуючи незначний строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого судом для подання позивачем відповіді на відзив, суд погоджується з доводами представника позивача, викладеними нею в обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив, та вважає причини пропуску такого строку поважними, а тому пропущений ним строк підлягає поновленню.

Стосовно розгляду клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зауважує, що відповідно до вимог ч.2, 4, 5 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

З вказаних приписів вбачається, що процесуальним законодавством передбачається два види процесуальних строків: строки, встановлені законом, та строки, встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Представник позивача в клопотанні зазначає, що наведені докази раніше не подавалися, оскільки більша частина доказів була відсутня на дату подання позову. Адже представником Позивача направлялися адвокатські запити для підтвердження інформації щодо продажу Автомобіля. Крім того, при поданні позову Позивач не розраховував, що до предмета доказування у справі додаткового потрібно буде доводити фактичні дії Відповідача щодо продажу автомобіля та не сплати ним Позивачу заборгованості.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, виходячи із змісту статей 83-84 ЦПК України, суд дійшов висновку, задовольнити клопотання представника позивача, визнати поважними причини неподання доказів, поновити строку для долучення до матеріалів справи доказів та долучити до матеріалів справи зазначені докази в клопотанні.

Щодо питання про призначення справи до судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

До судового розгляду спір між сторонами не врегульований, щодо укладення мирової угоди або проведення врегулювання спору за участі судді клопотань до суду не надходило, судом встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів також з`ясовано щодо розміру заявлених сторонами судових витрат.

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що сторонами в підготовчому судовому засіданні подано всі наявні докази по справі, з`ясовано розмір судових витрат, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду, розгляд справи проводити одноособово.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 13, 44, 76, 83, 120, 127, 196-200, 259, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив у цивільній справі - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_4 , строк для подачі відповіді на відзив.

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про долучення до матеріалів справи доказів - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_4 строк на подання доказів.

Долучити до матеріалів справи копію відповіді ГСЦ МВС в м. Києві від 18.01.2024 року; копію відповіді Територіального сервісного центру №5141 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 30.01.2024 року; копію договору купівлі продажу № 5141/2020/2349611 від 18.12.2020 року; копію довіреності від 16.12.2020 року на продаж автомобіля від імені ОСОБА_2 ; копію договору позики від 27.05.2015 року; копію договору про внесення змін і доповнень до договору позики від 27.05.2015 року.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до судового розгляду по суті на «29» квітня 2025 року о «15» год. «00» хв.

Визначити такий порядок з`ясування справи: розгляд заяв та клопотань відповідно до ст. 222 ЦПК України; вступне слово учасників справи; дослідження письмових доказів; додаткові пояснення після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами; дебати.

Розгляд справи здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, одноособово.

У судове засідання викликати сторін у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою:

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко