Справа 206/5596/24
Провадження 2/206/222/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участю секретаря Погребної А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

Вжовтні 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» ( далі ТОВ «ФК «Артеміда» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 17.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 за допомогою інформацфійно-комунікаційної системи був укладений кредитний договір № 13, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5129,00 грн, грошові кошти перераховані на реквізити банківської картки НОМЕР_1 , що вказані відповідачем при оформленні кредиту. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених в договорі позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 16.12.2020. Договором встановлена пільгова процентна ставка -0,93% в день, базова процентна ставка - 1,85% в день та процентна ставка 2,5% за кожний день, яка застосовується у разі прострочення (користування коштами поза межами строку дії договору).

Так, відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 1431,00 грн, внаслідок чого оформив 16.12.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена пп.5.10. п.5 Договору позики та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 5 129,00 грн ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту - 15.01.2021, що підтверджено графіком платежів.

30.06.2021 між ТОВ «ФК «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда Ф» було укладено договір факторингу № 20210630-Ф/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Форза», в тому числі і до ОСОБА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позики заборгованість за договором станом на 07.10.2024р. становить 19337,16 грн і складається із: 5129,00 грн - залишок заборгованості за тілом; 1846,50 грн залишок заборгованості по процентам за користування;11540,25 грн - залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору ( нараховано новим кредитором за період з 01.07.2021 по 28.09.2021), інфляційне збільшення 821,41, що нараховано новим кредитором за період з 16.01.2021 по 23.02.2022.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 19337,16 грн, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2024 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та завчасно, про що свідчить рекомендований лист, який повернуто судуз відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою/ за закінченням строку зберігання», причини неявки не повідомив, відзиву не подав.

За наявності сукупності підстав, передбачених ст.ст. 280, 281ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 17.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 , за допомогою інформацфійно-комунікаційної системи, був укладений кредитний договір № 13, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5129,00 грн. (а.с. 13-19). Грошові кошти перераховані на реквізити банківської картки НОМЕР_1 , що вказані відповідачем при оформленні кредиту.

Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених в договорі позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 16.12.2020. Договором встановлена пільгова процентна ставка - 0,93% в день, базова процентна ставка - 1,85% в день та процентна ставка 2,5% за кожний день, яка застосовується у разі прострочення (користування коштами поза межами строку дії договору).

Відповідно до п.10 Договору позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами договору, а також із діючими «Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту», розміщеними на сайті кредитодавця на моменту кладення договору. Підписанням договору позичальник підтверджує, що йому надана вся інформація згідно ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.14).

Договір укладається з допомогою інформаційно-комунікаційної системи шляхом розміщення кредитодавцем проекту кредитного договору в особистому кабінеті позичальника, що є пропозицією про його укладання (офертою), та прийняттям пропозиції (акцептом) позичальником, яка надається ним шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи пропозицію (оферту) кредитодавця та погоджуючись з Правилами та умовами електронного договору, позичальник отримує від кредитодавця одноразовий ідентифікатор, який відповідно до ч. ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» використовується з метою підписання електронного договору (а.с.9 на зв.).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту розмір кредиту складає 5129,00 грн, наданий на строк 30 днів, процентна ставка 340,38% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 6560 грн, реальна річна процентна ставка від 340,38% до 895,50% річних. Також в паспорті зазначено, що ОСОБА_1 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування.

У графіку платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору № 13.1 від 16.12.2020, зазначено детальний перелік складових загальної вартості кредиту (а.с. 19, 32).

Кредитні кошти зараховувались на поточний рахунок № НОМЕР_1 , що обслуговується в АТ КБ «Приватбанк».

30.06.2021 між ТОВ «ФК «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда Ф» було укладено договір факторингу № 20210630-Ф/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Форза», включно і до ОСОБА_1 .

Як вбачається з витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 6975,50 грн (а.с.31).

Станом на 07.10.2024р. заборгованість відповідача перед новим кредитором становить 19337,16 грн

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №13 від 17.11.2020станом на 07.10.2024р. становить 19337,16 грн і складається із: 5129,00 грн - залишку заборгованості за тілом кредиту; 1846,50 грн залишок заборгованості по процентам за користування; 11540,25 грн - залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору; 821,41 грн - інфляційне збільшення, що нараховане новим кредитором за період з 16.01.2021 по 23.02.2022) (а.с. 32-33).

09.07.2021р. позивачем направлено ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 13 від 17.11.2020 (а.с.34).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Отже, між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Форза», укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.

Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 13 від 17.11.2020 у розмірі 19337,16 грн в установлені договором строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаними кредитним договорам в розмірі 19337,16 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До позовної заяви ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» додано: копію договору про надання правової допомоги № 20241112-2Ш від 12.11.2024, розрахунок суми судових витрат у справі, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.29-32).

Згідно розрахунку суми судових витрат у справі, сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач, складає 7 000,00 грн, в яку включається: оплата послуг за аналіз документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви; оплата послуг адвоката за збирання доказів, долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи (а.с.31).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatismutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, та зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а тому складання позовної заяви не могло зайняти багато часу. Дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, за клопотанням представника позивача, який не приймав участь в судових засіданнях.

Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд уважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Загальна сума судових витрат, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача становить 5422,40 грн. (2422,40 +3000).

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором № 13 від 17.11.2020 у розмірі 19337,16 грн ( дев`ятнадцять тисяч триста тридцять сім гривень 16 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судові витрати в загальному розмірі 5422,40 грн. ( п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»»: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 7 оф. 54 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.П. Прінь