Справа № 358/1273/24 Провадження № 2-п/358/1/25
УХВАЛА

про скасування заочного рішення і призначення справи

до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження

28 січня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника відповідача Яцюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС), заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 18 вересня 2024 року задоволено позов «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та постановлено: Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. № 26, офіс № 407, , загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1136-6787 від 05.01.2023 в розмірі 17 500,00 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень та судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

31 жовтня 2024 року до Богуславського районного суду Київської області надійшла заява від відповідачки ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення, яка мотивує свою заяву тим, що у судове засідання, призначене по справі, відповідачка не могла з`явитися по незалежним від неї причинам, тому що не знала про дату, час та місце його проведення.

Повісток про виклик у судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не отримувала і таким чином була позбавлена можливості знати про дату час і місце розгляду справи, тому що не була повідомлена належним чином.

Так, на момент прийняття судом до провадження та розгляду цієї справи вона вже тривалий час не проживала за місцем своєї реєстрації в місті Богуславі. Для пошуку більш вигідних пропозицій по роботі вона переїхала ближче до міста Києва та винайняла спільно із подругою квартиру за АДРЕСА_2 . Додому приїздила вкрай рідко, тому отримати лист з суду особисто не могла. За адресою її реєстрації по АДРЕСА_3 , за якою направлялась судова повістка, проживають її близькі родичі, проте кореспонденцію з суду вони не отримували.

Дійсно, в матеріалах справи наявна копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за формою 119 № 119, на яку посилається суд в своєму рішенні щодо підтвердження факту належного повідомлення її про дату судового розгляду, проте звертає на себе увагу та обставина, що в графі «розписка про одержання» наявний підпис, який їй не належить та вчинений іншою особою, а замість прізвища, імені та по батькові отримувача зазначено « ОСОБА_2 ». Таким чином, судова повістка їй особисто в руки вручена не була, а була вручена іншій особі, однак з тексту форми 119 неможливо встановити хто саме виступив отримувачем кореспонденції з суду і хто являється особою, яка у формі 119 зазначена наступним чином: «Брат». Ніхто з її рідних, які проживають за адресою її реєстрації, документів з суду на її ім`я не отримував. Для з`ясування тієї обставини, кому саме було вручене поштове відправлення, вона звернулась із заявою до Укрпошти для отримання засвідченого витягу або копії з книги форми 8 щодо відомостей про особу, яка одержала рекомендоване повідомлення з суду, копію звернення долучає. Станом на дату звернення із цією заявою, запитувані відомості від Укрпошти їй не повідомлялись та відповідь на своє звернення вона не отримала.

У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_1 не змогла взяти участь особисто чи через представника у судовому розгляді, вона не змогла скористатися правами, що надані їй ст. ст. 43, 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, відповідачка вказує на те, що задовольняючи позовні вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, суд не врахував наступні обставини.

По перше, довідка про перерахування суми кредиту № 1136-6787 від 05.01.2023 року, видача коштів здійснювалася за допомогою системи LigPay, платіж ; дата 05січня 2023 року, номер платіжної карти НОМЕР_2 , призначення платежу - видача кредиту, сума - 3500,00 грн. не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів на банківську картку, яка їй належить. Зазначена довідка не містить повної інформації щодо відкритого банком рахунку та не містить інформації про зарахування таких коштів саме на її рахунок. Зазначений номер картки не може бути таким доказом, оскільки не містить повної інформації щодо номеру картки, його видавника та користувача.

Верховний Суд у своїх постановах прийшов до висновків, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/1 6, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц).

Отже, саме виписка з особового рахунку клієнта банку є документом, який може засвідчити надходження грошових коштів на відповідний банківський рахунок відкритий споживачу.

Проте, позивач у справі, звертаючись до суду з позовними вимогам не надав суду відповідного доказу, та не заявляв клопотання про витребування даної банківської інформації.

З огляду на це, оскільки інформація щодо її номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку у кредитному договорі відсутня, тому позивач не підтвердив належними доказами виконання умов кредитного договору щодо перерахування кредиту на її банківський рахунок.

По друге, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не належним доказом існування боргу.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

По третє, вимога про нарахування та сплату відсотків, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загальної конституційного принципу верховенства права.

У зв`язку з цим, відповідачка ОСОБА_1 вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації її права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Яцюк Н.М. підтримала вимоги викладені в заяві про скасування заочного рішення.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, заперечень не подав.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи містять інформацію, що судова повістка про виклик відповідачки до суду на 18 вересня 2024 року надсилалася відповідачці ОСОБА_1 поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою: АДРЕСА_3 та була повернута до суду із відміткою, що вона отримана «братом», але така відмітка не містить інформації про цю особу, щоб її можливо було ідентифікувати як близький родич чи член сім`ї особи, якій направлено повістку про виклик до суду.

За змістом ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У частині першій ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведених норм цивільного процесуального закону, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності існування одночасно таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення та не подав відзив на позовну заяву саме з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням того, що відповідачка ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні 18 вересня 2024 року, на якому було винесено заочне рішення та в матеріалах справи немає підтвердження того, що відповідачка була належним чином повідомленою про розгляд справи, а також докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 18 вересня 2024 року та призначення справи до розгляду в спрощеному порядку.

Згідно ч. 6 ст. 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Враховуючи той факт, що зазначена заява про перегляд заочного рішення здана відповідачкою ОСОБА_1 29.10.2020 року до Укрпошти, та заочне рішення відповідачка отримала лише 09.10.2024 року, відповідно до приписів ч. 3 ст. 284 ЦПК України, строк підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 89, 259, 260, 284, 287, 288 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Скасувати заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 18 вересня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, і призначити справу до розгляду в спрощеному порядку на 13 березня 2025 року на 15.00 годин у приміщенні Богуславського районного суду Київської області в залі засідань № 1.

Розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Запропонувати відповідачу в 15-денний строк з дня вручення вищевказаної ухвали подати до суду відзив на позовну заяву та в цей же строк надіслати позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом 10 днів з дня їх отримання.

Про час і місце розгляду справи повідомити учасників справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Інформацію щодо розгляду справи можна отримати на сторінці на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою - http://bg.ko.court.gov.ua/sud1004/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов