Справа № 683/1984/24
15 січня 2025 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.
з участю: представника позивача ФОП ОСОБА_1
адвоката Литвин В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в режимі відеоконференції цивільну справу №638/1984/24, 2/683/36/2025 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення плати повіреного за договором доручення,
в с т а н о в и в:
У червні 2024 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення плати повіреного за договором доручення.
На виконання договору доручення 30 березня 2023 року відповідачкою було видано довіреність згідно норм ст.1003 ЦК України.
Зокрема, позивачем були вчинені наступні дії, зокрема він звернувся до нотаріуса Красовської Н.В. для проведення державної реєстрації наміру власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо продажу земельної ділянки; знайшов потенційного покупця земельної ділянки ОСОБА_4 на випадок, якщо суб`єкт другої черги відмовиться від придбання земельної ділянки; склав та надав нотаріусу ОСОБА_5 проект договору купівлі-продажу земельної ділянки для державної реєстрації наміру продажу.
Під час реєстрації наміру продажу земельної ділянки нотаріусом було виявлено переважне право купівлі земельної ділянки ФГ «Аграмак» та направлено останньому повідомлення про намір продажу земельної ділянки.
ФГ «Аргамак» отримало повідомлення нотаріуса та направило заяву про передачу переважного права особі, яка має право на набуття земельної ділянки, таким чином висловивши свою згоду на придбання земельної ділянки. На підставі ч.3 ст.130-1 ЗК України нотаріус направила особі, якій передано переважне право, повідомлення про час та місце укладення угоди купівлі-продажу земельної ділянки. Укладення угоди було погоджено на 01 червня 2023 року.
Вказує, що за виконану роботу за умовами договору доручення від 29 березня 2023 року сторони передбачили виплату винагороди повіреному в розмірі перевищення вартості продажу земельної ділянки над ціною, визначеною довірителем в п.1 Додатку №1 до договору.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у загальному порядку.
Під час відкриття провадження у даній справі було встановлено, що відповідачка змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується витягом №03-27/1324/2024 від 25 червня 2024 року з Реєстру територіальної громади, а також відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №666031 від 28 червня 2024 року.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідачка ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала.
Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, 29 лютого 2024 року рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2023 року набрало законної сили.
Іншим співвласником цієї земельної ділянки була ОСОБА_8 .
Указана земельна ділянка перебувала в оренді Фермерського господарства «Аграмак» на підставі договору оренди від 06 лютого 2017 року. Згідно додаткової угоди до договору оренди землі від 09 грудня 2021 року строк дії договору продовжено до 06 лютого 2033 року.
31 березня 2023 року нотаріусом направлено лист на адресу орендаря вищезазначеної земельної ділянки ФГ «Аграмак», у якому відповідно до ст.131-1 ЗК України повідомлено як суб`єкту переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, про намір ОСОБА_3 та ОСОБА_8 продати земельну ділянку.
У відповідь на вказаний лист головою ФГ «Аграмак» ОСОБА_9 повідомлено нотаріусу про передачу переважного права купівлі земельної ділянки для ОСОБА_10 на підставі договору від 18 квітня 2023 року.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 20 квітня 2023 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 посвідчено договір про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 18 квітня 2023 року ФГ «Аграмак», особа якій передано переважне право - ОСОБА_10 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 67275702.
24 травня 2023 року ОСОБА_3 скасувала дію довіреності на представлення інтересів з питань продажу земельної ділянки, виданої ОСОБА_1 30 березня 2023 року.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №336183237 від 19 червня 2023 року відчуження земельної ділянки відбулося на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2023 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Красовською Н.В.
Вищезазначені обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, яке набрало законної сили, а тому в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч.1 ст.237 ЦК).
Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє (ч.ч.1,2 ст.238 ЦК України)
Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України, довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Відповідно до ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
Частиною 1 ст.1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Відповідно до ч.1, 2 ст.1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги.
Частиною 1 ст.1004 ЦК України визначено, що повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.
Згідно ч.4 ст.1007 ЦК України довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.
Відповідно до ч.1 ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: відмови довірителя або повіреного від договору.
При цьому, довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час (ч.2 ст.1008 ЦК України).
Статтею 1009 ЦК України визначено, що якщо договір доручення припинений до того, як доручення було повністю виконане повіреним, довіритель повинен відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення, а якщо повіреному належить плата - також виплатити
йому плату пропорційно виконаній ним роботі. Це положення не застосовується до виконання повіреним доручення після того, як він довідався або міг довідатися про припинення договору доручення.
24 травня 2023 року ОСОБА_3 скасувала дію довіреності на представлення інтересів з питань продажу земельної ділянки, виданої ОСОБА_1 30 березня 2023 року, а 01 червня 2023 року відбулось відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2023 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Красовською Н.В.
Факт вчинення ФОП ОСОБА_1 вищевказаних дій підтверджується матеріалами нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2023 року. Крім того, по змісту договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2023 року відповідає змісту проекту договору купівлі-продажу, який був підготовлений позивачем.
Відповідачкою не надано суду жодних доказів, які б спростовували вищезазначені обставини щодо виконання позивачем робіт по підготовці та організації продажу земельної ділянки.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Повірений має право, зокрема, але не виключно, підписувати та направляти листи, повідомлення, оферти, у тому числі орендарю земельної ділянки, щодо її продажу, вести подальше листування, перемовини, а також будь-які заяви будь-якого змісту, в тому числі заяву для про проведення державної реєстрації права власності, заяву власника земельної ділянки про намір продажу, відповіді на такі звернення, укладати попередні а основні договори купівлі-продажу, отримувати завдатки, авансові платежі та суми кінцевих розрахунків на земельну ділянку за такими договорами на свій банківський рахунок, встановлювати, встановлювати на свій розсуд строки та порядок розрахунків, представляти інтереси Довірителя у нотаріусів, державних реєстраторів, вчиняти буд-які інші юридично значимі дії (п.3 договору доручення).
Вказаним договором доручення сторони передбачили також сплату довірителем винагороди повіреному (п.8 договору доручення).
Оскільки ОСОБА_3 скасувала довіреність, видану 30 березня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 , тим самим припинивши договір доручення до того, як доручення було повністю виконане повіреним, то в силу ст.1009 ЦК України вона повинна виплатити ФОП ОСОБА_1 плату пропорційно виконаній ним роботі.
При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у
разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ФОП ОСОБА_1 на стадії підготовки позовної заяви та подачі її до суду на підставі договору про надання правничої допомоги від 24 травня 2024 року та ордеру серії ВА №1069119 від 18 червня 2024 року здійснював адвокат Ільченко А.П.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що адвокатом Ільченко А.П. не надавались будь-які додаткові пояснення у справі, а тому вартість цих робіт в сумі 5000 грн., які не були фактично виконані, не можуть бути включені до витрат на правничу допомогу. Також стороною позивача не надано доказів надсилання адвокатом вимоги №62 від 04.06.2024, оскільки до позовної заяви додана інша вимога №63 від 04.06.2024, адресована ОСОБА_8 , яка не є учасником даної справи. Тому вартість цих робіт в сумі 2500 грн. також не можуть бути включені до витрат на правничу допомогу.
З огляду на викладене, зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті
Крім того, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №488837790 від 17 червня 2024 року. Однак, даний позов був поданий через систему «Електронний суд», тому судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 мав становити 968,96 грн. (ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 968,96 грн. судового збору. При цьому, переплачена позивачем сума судового збору може бути повернута за його клопотанням, поданим згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 27 січня 2025 року.
Суддя: