Справа № 368/112/25
провадження 2/368/401/25
УХВАЛА

Іменем України

"28" січня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Токовенко Н.О.

- розглянувши заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича в цивільній справі № 368/112/25, провадження № 2/368/112/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.01.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

24.01.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений я, - суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/112/25, провадження № 2/368/401/25.

28.01.2025 року суддею Закаблуком О.В. подано заяву про смаовідвід в рамках даного цивільного провадження, наступного змісту:

- Так, позивачем по даній справі є ОСОБА_1 .

Повідомляє, що дана особа, - громадянка України, - приймала участь у цивільній справі, в якій я був головуючий, де ОСОБА_1 мала статус позивача, а саме:

- в цивільній справі № 368/474/18, провадження № 2/368/292/18 - за позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначає, що в винесеним рішенням від 07.09.2018 року під його головуванням позов ОСОБА_1 , - був задоволений, рішення набрало законної сили.

Окрім того:

25.12.2024 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшов позов від ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектури та побуту України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

25.12.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений він, - суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/2008/24.

20.01.2025 року Кагарлицьким районним судом Київської області (під головуванням судді Закаблука О.В.) винесено ухвалу, згідно якої матеріали цивільної справи № 368/2008/2024, - передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, - за підсудністю.

Підставою для винесення даної ухвали послугувало те, що позивачка не зареєстрована на території, яка юрисдикційно належить Кагарлицькому районному суду Київської області, а в даному цивільному провадженні (в якому мною заявляється відвід станом на даний час), - знову ж таки, - відсутні будь які документи на підтвердження проживання позивачки на території, на яку поширюється юрисдикція Кагарлицького районного суду Київської області.

Зазначає, що на моє глибоке переконання, - дана справа не підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області.

Вважає, що у сторони як позивача в даній справі, - у представника Національного музею народної архітектри та побуту України, так і у стороннього спостерігача, - може виникнути на його думку обгрунтований сумнів у його неупередженості під час розгляду даного цивільного провадження (в рамках якого мною заявляється самовідвід), адже, - реєстр рішень судів є загальнодоступною мережею, в якій пересічний громадянин (сторона по справі, зокрема, - представник відповідача, інша третя особа) може ознайомитися з рішеннями суддів України, а тому, - з метою недопущення сумніву у його неупередженості під час розгляду даного цивільного провадження, - він заявляє самовідвід.

Отже, в зв`язку з тим, ним, як суддею, - задовольнявся позов ОСОБА_1 в іншій цивільній справі (в якій вона була позивачем), - з аналогічним спором, то вважає, що у представника відповідача і в будь якого стороннього спостерігача, - можуть виникнути сумніви у його неупередженості під час розгляду даного цивільного провадження, що є підставою для подачі ним самовідводу на підставі п. 5 ч. ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Суд, провівши судове засідання в порядку, який передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання, у разі неявки в судове засідання всих учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, приходить до висновку щодо задоволення заяви про самовідвід судді, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм проесуального права.

Як вказано судом вище, 23.01.2025 року суддею Закаблуком О.В. заявлено самовідвід, який він обгрунтовує наступним:

- Так, позивачем по даній справі є ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , - громадянка України, - приймала участь у цивільній справі, в якій суддя Закаблук О.В. був головуючий, де Смоляр Н.А. мала статус позивача, а саме:

- в цивільній справі № 368/474/18, провадження № 2/368/292/18 - за позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Винесеним рішенням від 07.09.2018 року під головуванням судді Закаблука О.В., - позов ОСОБА_1 , - був задоволений, рішення набрало законної сили.

Окрім того:

25.12.2024 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшов позов від ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектури та побуту України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

25.12.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/2008/24.

20.01.2025 року Кагарлицьким районним судом Київської області (під головуванням судді Закаблука О.В.) винесено ухвалу, згідно якої матеріали цивільної справи № 368/2008/2024, - передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, - за підсудністю.

Підставою для винесення даної ухвали послугувало те, що позивачка не зареєстрована на території, яка юрисдикційно належить Кагарлицькому районному суду Київської області, а в даному цивільному провадженні (в якому заявляється відвід судді станом на даний час), - знову ж таки, - відсутні будь які документи на підтвердження проживання позивачки на території, на яку поширюється юрисдикція Кагарлицького районного суду Київської області.

Слід вважати, що у сторони як позивача в даній справі, - у представника Національного музею народної архітектри та побуту України, так і у стороннього спостерігача, - може виникнути обгрунтований сумнів у неупередженості судді Закаблука О.В. під час розгляду даного цивільного провадження (в рамках якого суддею заявляється самовідвід), адже, - реєстр рішень судів є загальнодоступною мережею, в якій пересічний громадянин (сторона по справі, зокрема, - представник відповідача, інша третя особа) може ознайомитися з рішеннями суддів України, а тому, - з метою недопущення сумніву у неупередженості судді Закаблука О.В. під час розгляду даного цивільного провадження, - слід самовідвід - задовольнити.

Отже, в зв`язку з тим, що суддею Закаблуком О.В. задовольнявся позов ОСОБА_1 в іншій цивільній справі (в якій вона була позивачем), - з аналогічним спором, то слід вважати, що у представника відповідача і в будь якого стороннього спостерігача, - можуть виникнути сумніви у неупередженості судді Закаблука О.В. під час розгляду даного цивільного провадження, що є підставою для задоволення самовідводу судді Закаблука О.В., - на підставі п. 5 ч. ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно, - суд вважає, що підстави, викладені в заяві судді про самовідвід є обгрунтованими та мають місце, що є підставою для застосування наступних норм права, що регулюють питання самовідводу судді:

- згідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

- згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

- згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України га практик) Європейського суду з прав людини як джерело права.

- згідно п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Чинним законодавством визначені певні обставини, які виключають участь в розгляді справи судді.

Так, ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на підставі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини мас визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивною критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до п. 1.1 та 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006. суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого по стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь- якої сторони та маючого на меті будь-які цілі. Суддя повинен заявити самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним віл будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від нього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Визначаючи, чи є суд незалежним, ЄСПЛ звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд ЄСПЛ іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи "Бєлілос проти Швейцарії" та "Очолан проти Туреччини") і застерігає, що навіть самі лише сумніви "розсудливого спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи "Ферантелі та Сантанджело проти Італії", "Хаусчілд проти Данії" та "Веттштайн проти Швейцарії").

Рішенням від 09.11.06 року Європейського суду з прав людини в справі 'Білуга проти У країни», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії», визначено, що важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави дія підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

Суд, розглянувши вищевказані доводи самовідводу судді Закаблука О.В. від участі в даній справі, - вважає їх достатньо обгрунтованими, логічними, та такими, які заслуговують на увагу, з огляду, перш за все, на ту обставину, що у сторони відповідача є занадто багато факторів, які викликають сумнів у неупередженості судді.

- Знову ж таки, суд зазначає, що згідно до п. 1.1 та 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, - суддя повинен заявити самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

- також суд ще раз наголошує на тому, що згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, - суддя повинен не тільки бути реально вільним віл будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від нього й в очах розумного спостерігача.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийнятті.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд наголошує в даному випадку, що у стороннього спостерігача та у сторони відповідача можуть виникнути непереборні сумніви в неупередженості судді, який є головуючим по даній справі.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що вс тановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду па обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчиненнн процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно, в даному випадку підставою для самовідводу судді Закаблука О.В. слугує п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Окрім того, суд зазначає, що в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід, відповідно, - в даному випадку суддя Закаблук О.В. правомірно скористався таким правом (право на саомвідвід) та можливістю подати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Згідно п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обгрунтованість.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. 3а ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом пи тання про відвід судді.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноос бово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом, відповідно, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорськими принципами поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., рішеннями Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 5 ч. 1 ст. 36, 40, ч. 1 ст. 41, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, ч. 1 ст. 261, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича в цивільній справі № 368/112/25, провадження № 2/368/401/25, за позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, - задовольнити.

Відвести суддю Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича від участі в цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, справа № 368/112/25, провадження № 2/368/401/25.

Справу № 368/112/25, провадження № 2/368/401/25, - за позовом ОСОБА_1 до Національного музею народної архітектри та побуту України, - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

- направити до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для визначення іншого судді цього ж суду, - для слухання справи, в порядку, передбаченому п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення на підставі ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає на підставі ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О.В. Закаблук