Провадження № 2/357/966/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить зобов`язати Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження № 54962836.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 . Позивач, як спадкоємець першої черги, звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак довідалась про те, що на усе майно, належне на праві власності ОСОБА_2 накладено арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на усе майно, належне на праві власності ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника старшого державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Бобрикової О.В., в межах ВП № 54962836, з примусового виконання виконавчого листа № 357/4801/17 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 04.05.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття, на особисті рахунки дітей. Зазначене виконавче провадження було завершено, у зв`язку зі смертю боржника, однак арешт з майна не знято. Позивач, як спадкоємець після померлого ОСОБА_2 , позбавлена можливості оформити спадкові права, а тому просить суд скасувати обтяження у вигляді арешту.

Ухвалою судді від 23.09.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків (а.с. 20-21).

13.11.2024 ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків та позовну заяву у новій редакції (а.с. 23-50).

Ухвалою судді від 15.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 52-53).

03.012025 ОСОБА_1 подала заяву про долучення до матеріалів справи доказів, а також просила розгляд справи здійснювати за її відсутності (а.с. 62-64).

Ухвалою суду від 14.01.2025 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, 21.01.2025 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, судові витрати просила залишити за собою.

Відповідач в судове засідання не направив свого представника, 21.01.2025 представник відповідача ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області.

Третя особа Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не направили свого представника, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подали.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м.Київ), актовий запис № 2114 (а.с. 38).

Встановлено, що ОСОБА_2 , являється сином ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 12.03.2021 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м.Київ), актовий запис № 177 (а.с. 39).

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.03.2004 Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Цекрва, серіїі САА № 466425 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.05.2005 державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5-1858 (а.с. 41-42).

Встановлено, що державний нотаріус Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. відмовила ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 27838360 (а.с. 35-37).

Встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження: 27838360 (спеціальний розділ); дата та час державної реєстрації: 10.09.2018 12:50:57; документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 54962836, виданий 10.09.2018, видавник: старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Бобрикова О.В.; вид обтяження: арешт нерухомого майна, все нерухоме майно; особа майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; обтяжувач: Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 64).

Згідно відповіді відділу ДВС у м.Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) за вих.№ 133596 від 06.11.2023 року на заяву ОСОБА_1 , у відділі на примусовому виконанні перебували наступні виконавчі провадження:

- ВП № 54962836, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 357/4801/17 провадження №2/357/2345/17 виданого 03.10.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за позовом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 04.05.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття, на особисті рахунки дітей (ВП було закінчено, згідно з п.3 ч. 1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження»);

- ВП № 55413247, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 357/4637/17 провадження № 2/357/2302/17, виданого 10.10.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 67 870,51 грн (виконавчий документ було повернуто стягувачеві, згідно п.20 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. (Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року по справі № 554/5912/19-д провадження № 61-12594св21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Підстави та порядок зняття арешту при виконанні рішень суду визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно частин першої, другої статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову, 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В даному випадку, згідно ч. 4, ч.5 ст. 59 Закону № 1404-VIII, державний виконавець не має підстав самостійно зняти арешт з майна, який накладений за постановою ДВС, / номер запису про обтяження № 27838360, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер ВП 54962836/.

Зі змісту наведених вище норм вбачається, що мета застосування процедури арешту майна боржника, для забезпечення реального виконання виконавчого документу. Тобто, існування арешту накладеного державним виконавцем дозволяє йому ефективно здійснювати дії щодо реального виконання виконавчих листів та інших виконавчих документів, упереджує недобросовісну поведінку боржника щодо уникнення сплати ним свого боргу шляхом реалізації або переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна. Таким чином, існування арешту майна, накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження.

Як було встановлено судом, арешт на все майно ОСОБА_2 було накладено згідно постанови ДВС у ВП 54962836. Вказане виконавче провадження було відкрито в інтересах дітей, а саме про стягнення аліментів на користь доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом (п. 4 ч. 1 ст. 1219 ЦК України).

Так, у разі смерті боржника по сплаті аліментів, виконавче провадження підлягає завершенню, правонаступництво у даних правовідносинах не допускається, оскільки нерозривно пов`язане з особою платника аліментів.

У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2 .

На час розгляду справи встановлено, що виконавчі провадження, які були відкриті відносно боржника ОСОБА_2 завершені, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з- під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, адже обтяження спадкового майна, необхідність у якому відпала/невідома, позбавляє позивача права отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 39, 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зняти арешт з майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження: 27838360; дата та час державної реєстрації: 10.09.2018 12:50:57; державний реєстратор: Бобрикова Оксана Вікторівна, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 54962836, виданий 10.09.2018, видавник: старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бобрикова Оксана Вікторівна; вид обтяження: арешт нерухомого майна, все нерухоме майно; особа майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; обтяжувач: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, код ЄДРПОУ: 35615529, адреса: вул. Павла Скоропадського, буд. 8, м.Біла Церква, Київська область.

Третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса: бульвар Олександрійський, буд.94, м.Біла Церква, Київська область.

Повний текст рішення суду виготовлено 29 січня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола