1Справа № 335/444/25 2-о/335/60/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

за участю секретаря судових засідань - Печерей О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, як органу опіки та піклування, поданою через представника сільського голову, начальника сільської військової адміністрації Сергія Зубенка, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заява надійшла до суду 16.01.2025.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2025 року заяву залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Воскресенська сільська рада Пологівського району Запорізької області, як орган опіки та піклування, через представника сільського голову, начальника сільської військової адміністрації С. Зубенка звернулася до суду із заявою, за участю заінтересованої особи: Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якою просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Новокарлівка Пологівського району Запорізької області, посилаючись на таке.

ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Новокарлівка Пологівського району Запорізької області, внаслідок удару з використанням безпілотного літального апарату з інтегрованою бойовою частиною (дрон), здійсненого невстановленими особами, з числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації.

Про факт її смерті свідчить свідоцтво про смерть та медичне свідоцтво про смерть, які були видані окупаційними органами влади Російської Федерації.

Після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її малолітні та неповнолітні діти взяті на первинний облік служби у справах дітей Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, як такі, що залишилися без батьківського піклування.

На теперішній час с. Новокарлівка Пологівського району Запорізької області входить до переліку територій України, які окуповані Російської Федерацією внаслідок військової агресії останньої відносно держави Україна.

Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки у заявника відсутні документи встановленої форми про смерть, виданих закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті ОСОБА_1 , проведеної державним органом України, та надання дітям померлої статусу дітей-сиріт для подальшого влаштування їх до сімейних форм виховання.

У зв`язку з цим, заявник звернувся до суду із даною заявою.

24.01.2024 від представника заявника сільського голови, начальника сільської військової адміністрації Зубенка С. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та про підтримання вимог у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення заяви.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За матеріалами заяви, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області 23.04.2009, відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 від 21.05.2024; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області 18.05.2012, відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 21.05.2024; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області 04.08.2014, відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 21.05.2024; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області 14.06.2016, відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 21.05.2024.

Відповідно до довідки № 26 від 22.01.2025, видної виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує існувати станом на час розгляду справи.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупований територій від 22.12.2022 № 309 с. Воскресенка Пологівського району Запорізької області області є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0001105 від 16.05.2024 за ч. 2 ст. 438 КК України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 загинула в період часу з 24.04.2024 по 25.04.2024, в наслідок дій невстановлених осіб, з числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, які діяли умисно, в порушення законів та звичаїв війни, використовуючи безпілотний літальний апарат з інтервальною бойовою частиною (дрон), переслідуючи цивільних осіб, нанесли удар по автомобілю (марка та модель невідомі) в с. Новокарлівка Пологівського району Запорізької області.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть серії 23 № 202244498 від 26.04.2024, та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03.05.2024, виданого на тимчасово окупованій території України, «Територіальним відділом РАЦС Куйбишевського районного Управління РАЦС Запорізької області», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новокарлівка, «Пологівський район, Запорізька область, Російська Федерація».

Вказані документи видані закладами, які знаходиться на тимчасово окупованої території, особами, які відповідно до законодавства України не є уповноваженими на вчинення таких дій.

Відповідно до копій розпоряджень начальника Воскресенської сільської військової адміністрації № 7-од, 8-од, 9-од та 10-од від 20.01.2025, неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було взято на первинний облік служби у справах дітей Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, як таких, що залишилися без батьківського піклування.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у редакції, чинній на час розгляду справи, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) Європейський суд з прав людини обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому Європейський суд з прав людини констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

При цьому суд враховує, що ім`я, по-батькові, прізвище, ОСОБА_1 , які зазначені у документах, виданих на її ім`я органами державної влади України, збігаються з відомостями, які зазначені в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 від 03.05.2024 та лікарському свідоцтві про смерть серії 23 № 202244498 від 26.04.2024, виданих на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ч. ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України, делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що з огляду на надані докази факт смерті громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Новокарлівка Пологівського району Запорізької області, є підтвердженим.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник.

Згідно пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», заявники щодо справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, як органу опіки та піклування, подану через представника сільського голову, начальника сільської військової адміністрації Сергія Зубенка, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новокарлівка Пологівського району Запорізької області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник Воскресенська сільська рада Пологівського району Запорізької області, як орган опіки та піклування (, адреса реєстрації: 70624, Запорізька область, Пологівський район, с. Воскресенка, вул. Центральна, буд. 312, фактична адреса: 69095, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 152-В);

Заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), (, 69095, м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://og.zp.court.gov.ua/sud0818/gromadyanam/csz/.

Суддя М.М. Мінаєв