УХВАЛА

28 січня 2025 року

м. Київ

справа № 953/5906/24

провадження № 61-997ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року

у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Мегабанк», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області) подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року (повний текст складений 20 грудня 2024 року) у цивільній справі № 953/5906/24.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

1. В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон України «Про судовий збір»)).

За змістом підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою до суду заяви у справах окремого провадження встановлюється у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ГУ ДПС у Чернігівській області у липні 2024 року в порядку окремого провадження вернулося до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становив 3 028,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

З урахуванням наведеного, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становить 3 028,00 грн (3 028,00 грн х 0,5 х 200%).

За таких обставин ГУ ДПС у Чернігівській області пропонується сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та надати суду відповідний документ про його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

З тексту касаційної скарги та змісту судових рішень у даній справі вбачається, що заявник не погоджується з рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 рокута постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Проте у прохальній частині касаційної скарги просить зокрема скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року.

Таким чином, ГУ ДПС у Чернігівській області необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги.

3. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті (пункт 1 частини 1 статті 389 ЦПК України).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 4 статті 389 ЦПК України з посиланням на частину 1 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 3 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У касаційній скарзі ГУ ДПС у Чернігівській області посилається на те, що суд апеляційної інстанції неповно встановив обставини, які мають значення справи, не дослідив докази, що надавалися заявником, не врахував того, що у ГУ ДПС у Чернігівській області були всі законні підстави для розкриття банківської таємниці згідно особи, щодо якої проводиться перевірка, що надає йому право на касаційне оскарження судових рішень згідно пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК. ГУ ДПС у Чернігівській області вказує, що апеляційним судом не було враховано, що контролюючий орган просив розкрити банківську таємницю у зв`язку з недостатньою кількістю інформації для проведення позапланової документальної перевірки.

Зазначаючи підставою касаційного оскарження пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК, ГУ ДПС у Чернігівській області не вказало у касаційній скарзі обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, та у якій (яких) постанові (постановах) Верховного Суду цей висновок викладений.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).

Таким чином, особа, яка подає касаційну скаргу, має належним чином обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК, щодо необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

За таких обставин, ГУ ДПС у Чернігівській області має право надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити прохальну частину касаційної скарги та чітко зазначити в ній підстави (підставу) касаційного оскарження, передбачені (передбачену) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі, разом з копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 рокута постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати заявникові для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко