КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/2975/24
Провадження № 2/505/1443/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Дзюбинського А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюк Ю.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Подільськ Одеської області цивільну справу за позовом позовну заяву АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи

02 серпня 2024 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява АТ «Перший український міжнародний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 64995.96 гривень, а також стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 2422.40 гривень.

В обґрунтування поданого позову позивачем зазначено про те, що 08.10.2018 АТ «ПУМБ» Будзі А.О. на підставі кредитного договору № 501 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 2 900 грн., який пізніше було збільшено до 38 899, 56 грн.

Відповідач зобов`язався вчасно повертати отримані грошові кошти зі сплатою процентів за користування ними у відповідності до умов договору та чинного законодавства.

Разом з тим, ОСОБА_1 не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 04.06.2024 складає 64 995,96 грн., з яких: 38 899,56 грн. заборгованість за кредитом; 26 096,4 грн. заборгованість за процентами.

Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Тому, позивач змушений звертатися до суду із вимогою про стягнення з відповідача на його користь заборгованості, утвореної за кредитним договором № 501 від 08.10.2018.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 08.08.2024 вказану заяву призначено до судового розгляду, повідомлено про дату та час судового засідання з розгляду справи та запропоновано учасникам справи надати докази на обґрунтування своєї позиції у справі.

30.01.2025 відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 просила стягнути з неї 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору.

Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив.

У визначену дату та час судового засідання позивач до суду не з`явився про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, в заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що 08.10.2018 АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання заяви № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої АТ «ПУМБ» відкрив поточний рахунок у гривнях та надав кредитну картку, встановивши кредитний ліміт у розмірі 2 900,00 грн із реальною річною процентною ставкою у розмірі 47,88%, строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту.

Вказана Заява підписана особистим власноручним підписом відповідача.

Зазначені умови Заяви збігаються із погодженими відповідачем шляхом накладання власноручного підпису умовами кредитування у Паспорті споживчого кредиту від 08.10.2018. При цьому, вказується, що зі спливом встановленого строку кредитування (12 місяців) такий строк кожного разу продовжується у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін.

Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Позивач АТ «ПУМБ» виконав умови договору та надав відповідачеві доступ до кредитного ліміту, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , сформованою АТ «ПУМБ» за період з 08.10.2018 по 04.06.2024.

Згідно із п. 4.3.6.4. частини 4 Розділу І Договору, Банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору, Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після зміни розміру Кредитного ліміту або закриття Кредитного ліміту, згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

На виконання вказаних умов Договору, як вбачається із довідки АТ «Перший український міжнародний банк» про збільшення кредитного ліміту відповідачеві Банком 08.10.2018 встановлено кредитний ліміт у розмірі 2 900,00 із подальшим збільшенням 16.03.2022 до 38 899,56 грн.

Вказане свідчить, що кредитні кошти перебували у користуванні відповідача з його погодженням усіх умов щодо використання вказаних кредитних коштів.

Відповідно до пункту 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Зазначене відповідає п. 5.1.7. частини 5 Розділу І Договору, де передбачено, що клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, як вбачається із розрахунку заборгованості по вказаному договору, станом на 04.06.2024 року у останнього перед кредитором утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 64 995,96 грн., з яких: 38 899,56 грн. заборгованість за кредитом; 26 096,4 грн. заборгованість за процентами.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 08.10.2018 АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання заяви № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

За вказаним договором позичальник отримав доступ до кредитних коштів та частково періодично здійснював погашення заборгованості, про що свідчить виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 , сформованою АТ «ПУМБ» за період з 08.10.2018 по 04.06.2024. Указане дозволяє суду зробити висновок, що відповідачем грошові кошти за вказаним кредитним договором були отримані та перебували у його користуванні.

При цьому, відсотки за договором нараховували та списувались з рахунку відповідно до погоджених відповідачем умов та не заперечувались ним протягом всього періоду користування кредитними коштами.

Разом з тим, відповідачем порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 04.06.2024 року має заборгованість перед позивачем в сумі 64 995,96 грн., з яких: 38 899,56 грн. заборгованість за кредитом; 26 096,4 грн. заборгованість за процентами.

Надаючи оцінку доказам у справі, що розглядається, суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Зазначений висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.

Тобто, виписки за картковими рахунками є належними доказами виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними.

Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору від 08.10.2018 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідачки, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Так, зміст наданої позивачем виписки з карткового рахунку позичальника з детальним описом фінансових операцій підтверджує обсяг фактично отриманої позичальником суми та автоматичне списання банком суми простроченої заборгованості, а також списання нарахованих ним відсотків за користування кредитом.

Відповідачем суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого банком розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується первинними банківськими документами.

Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а тому з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 08.10.2018, яка в сукупному розмірі складає 64 995,96 грн., з яких: 38 899,56 грн. заборгованість за кредитом; 26 096,4 грн. заборгованість за процентами.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

При поданні позовної заяви до суду АТ «ПУМБ» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 94 від 18.07.2024.

Оскільки позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 задоволено повністю, відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає до стягнення судові витрати в розмірі 1211,20 грн, позивачу необхідно з державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову: 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором..

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 64 995,96 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути позивачу повернути з державного бюджету позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору при зверненні із позовною заявою в розмірі 1211,20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: адреса: АДРЕСА_1

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ