Провадження № 2/641/409/2025 Справа № 641/3433/24
14 січня 2025 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зелінської І.В.,
за участю секретаря Надьон Я. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Даузе Юрія Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Нескородова Ольга Анатоліївна про розірвання спадкового договору,
ОСОБА_3 в особі представника адвоката Даузе Ю. М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати спадковий договір від 18.07.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Нескородовою О. А., зареєстрованого у реєстрі за №3021.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 18.07.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, відповідно до якого,
позивач передає після своєї смерті відповідачу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно із п. 6 Договору відповідач зобов`язується щотижнево забезпечувати «Відчужувачу» купівлю продуктів харчування за рахунок коштів «Відчужувача» та за свій рахунок; забезпечувати купівлю «Відчужувачу» ліків та забезпечувати надання йому медичної допомоги у випадку захворювання за його рахунок та за свій рахунок.
3 моменту укладення спадкового договору відповідач декілька разів купував продукти харчування та ліки частково за кошти позивача. 3 початку 2022 року відповідач взагалі перестав відвідувати позивача за її місцем проживання, телефоном повідомив, що перебуває за межами України. З 2023 року відповідач не відповідає на телефонні дзвінки позивача. На даний час за позивачем ніхто не доглядає і будь-якої допомоги не надає. Усе по господарству позивач виконує самостійно, ліки та продукти харчування купує за власні кошти, внаслідок чого позивач вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом.
Провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
До суду надійшли витребувані докази.
Ухвалою суду від 14.10.2024 року у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та його представник адвокат Даузе Ю. М. у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі та участі позивача, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 наступним чином: частка на підставі Свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом ХМНО Нескородовою О. А. від 26.03.2019 року р.№1342 та частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом ХМНО Нескородовою О. А. від 26.03.2019 року р. №1344.
18.07.2019 року між ОСОБА_1 (Відчужувач) та ОСОБА_2 (Набувач) укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Нескородовою О. А. р.№3021.
Відповідно до п.п. 1, 2, 6, 15 спадкового договору ОСОБА_2 зобов`язується виконувати розпорядження громадянки ОСОБА_1 , що встановлені цим договором і в разі її смерті набуває право власності на майно «Відчужувача», що є предметом цього договору. Предметом цього договору є квартира АДРЕСА_1 . Відповідач зобов`язався надавати позивачеві послуги немайнового характеру, а саме: щотижнево забезпечувати «Відчужувачу» купівлю продуктів харчування за рахунок коштів «Відчужувача» та за свій рахунок; забезпечувати купівлю «Відчужувачу» ліків та забезпечувати надання йому медичної допомоги у випадку захворювання за його рахунок та за свій рахунок; в разі смерті «Відчужувача» поховати її на будь-якому кладовищі або будь-яким іншим засобом; прийняти участь у покращенні предмету договору, виключно за погодженням з «Відчужувачем»; за життя «Відчужувача» подовжити реєстрацію місця проживання у її квартирі, що є предметом цього договору. У разі невиконання «Набувачем» розпоряджень «Відчужувача» на його вимогу договір може бути розірваний у судовому порядку.
У зв`язку з посвідченням спадкового договору, приватним нотаріусом ХМНО Нескородовою О. А. накладено заборону відчуження зазначеного у договорі майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу ОСОБА_1 до припинення Спадкового договору або відмови від правочину. Заборона зареєстрована в реєстрі за №3022.
Звертаючись до суду з позовом про розірвання спадкового договору позивач посилається на те, що відповідач перебуває за кордоном, не відповідає на її дзвінки, свої зобов`язання за договором не виконує з початку 2022 року. ОСОБА_1 вважає, що є підстави для розірвання спадкового договору.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Порушення є істотним, якщо тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору.
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.
Положеннями ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України).
З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти в суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.
Уклавши спадковий договір, позивач мала обґрунтовані сподівання на отримання допомоги від відповідача у спосіб, визначений у договорі.
Як вбачається з відповіді Державної прикордонної служби України, ОСОБА_2 перетнув державний кордон України 08.03.2022 року у пункті пропуску Лужанка. Відомості про в`їзд останнього на територію України відсутні.
Наведене свідчить про те, що відповідач проживає за межами України, що підтверджує доводи позивача стосовно невиконання ОСОБА_2 умов спадкового договору.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).
Згідно з п.15 спадкового договору від 18.07.2019 року спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Дослідивши та проаналізувавши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , укладаючи з позивачем спадковий договір, взяв на себе певні зобов`язання, визначені цим договором, однак від їх виконання самоусунувся, підтвердженням чого є та обставина, що останній, починаючи з березня 2022 року фактично на території України не знаходиться, що в свою чергу унеможливлює виконання ним своїх обов`язків за договором, і відповідно до п. 15 договору є підставою для його розірвання.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих і достовірних доказів про виконання відповідачем умов спадкового договору, а тому наявні підстави для розірвання спадкового договору у зв`язку з невиконання набувачем розпоряджень відчужувача та недотримання відповідачем умов спадкового договору.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача у сумі 1211, 20 грн..
Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-285, 354, 355 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Даузе Юрія Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Нескородова Ольга Анатоліївна про розірвання спадкового договору задовольнити.
Розірвати спадковий договір, укладений 18 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Нескородовою Ольгою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №3021.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Нескородова Ольга Анатоліївна, місце знаходження: м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 6.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2025 року.

Суддя І.В.Зелінська