СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1054/24
Провадження №2/547/58/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(часткове)

28 січня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченко,

за участі секретаря судового засідання К.С.Перекопної,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2, за правилам загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних, інфляційних нарахувань на суму боргу і пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 45000,00 доларів США, процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних, інфляційних нарахувань на суму боргу і пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на день прострочення.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.05.2024 позичив відповідачеві грошові кошти в розмірі 45000,00 грн доларів США, на підтвердження чого боржник написав відповідну розписку. У відповідності до розписки відповідача про підтвердження отримання грошових коштів від 06.05.2024 відповідач зобов`язався повернути позику в термін до 20.05.2024. Після закінчення терміну позивач звертався до відповідача з проханням повернути кошти, але відповідач борг не повернув. Станом на 23.09.2024 офіційний курс гривні до долара США складає 41,3481 грн за 1 долар США. Усього позивач просить стягнути 45000,00 доларів США, що є валютою договору позики.

Ухвалою суду від 14.10.2024 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; витребувано у позивача оригінал розписки від 06.05.2024; підготовче судове засідання призначено 14.11.2024 о 10 год. 00 хв.; запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов.

Відповідач копію ухвали суду від 14.10.2024, позовної заяви і доданих до неї документів не отримав 21.10.2024 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" за своїм зареєстрованим місцем проживання через відсутність за відповідною адресою (а.с. 28, 29, 31, 33), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) є належним врученням відповідачеві судової повістки і належним повідомленням відповідача про дату, час і місце судового засідання у цій цивільній справі.

14.11.2024 у підготовчому судовому засіданні позивач надав до суду оригінал розписки від 06.05.2024, позов підтримує повністю.

14.11.2024 відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, не подавав відзиву або будь-яких інших документів у справі.

Ухвалою суду від 14.11.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті 23.12.2024 о 13 год. 20 хв.

23.12.2024 позивач у судове засідання не з`явився, про яке був повідомлений належним чином 14.11.2024 (а.с. 32). Про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідач повістку на 23.12.2024 не отримав 22.11.2024 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" за своїм зареєстрованим місцем проживання через відсутність за відповідною адресою (а.с. 28, 39, 41-43), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є належним врученням відповідачеві судової повістки і належним повідомленням відповідача про дату, час і місце судового засідання у цій цивільній справі.

23.12.2024 відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, не подавав відзиву або будь-яких інших документів у справі.

23.12.2024 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 28.01.2025 о 14 год. 10 хв. через першу неявку сторін і через відсутність у позовній заяві розрахунків позивача щодо процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних, інфляційних нарахувань на суму боргу і пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на день прострочення.

28.01.2025 позивач у судове засідання не з`явився, про яке був повідомлений належним чином 24.12.2024 (а.с. 45, 46). Клопотанням від 27.01.2025 позивач просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 50)

Відповідач повістку на 28.01.2025 не отримав 02.01.2025 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" за своїм зареєстрованим місцем проживання через відсутність за відповідною адресою (а.с. 28, 47-49), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є належним врученням відповідачеві судової повістки і належним повідомленням відповідача про дату, час і місце судового засідання у цій цивільній справі.

28.01.2025 відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомляв, не подавав відзиву або будь-яких інших документів у справі.

Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128, ч.ч. 1, 4 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін та вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи і вислухавши його пояснення, вивчивши надані судові дані і докази, суд встановив таке.

06.05.2024 відповідач ОСОБА_2 відповідно до боргової розписки отримав від позивача ОСОБА_1 у борг 45000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 20.06.2024 (а.с. 14, 34).

Оригінал вказаної розписки позивач надав до матеріалів справи (а.с. 34).

У зазначений строк, тобто до 20.06.2024 відповідач кошти не повернув.

Станом на 23.09.2024 (дата звернення до суду) і до 28.01.2025 (дата другого судового засідання з розгляду справи по суті) кошти не повернуто ні повністю, ні частково.

Відповідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 2 ст. 1050 ЦК зазначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК).

У справі відсутні докази повного або часткового повернення відповідачем позики позивачеві. Відповідачем судові не надано доказів на спростування необґрунтованості та/або помилковості позову.

Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові Судової палати у цивільних справах від 18.09.2013 № 6-63цс13 зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК).

Відтак доводи позову щодо стягнення на користь позивача з відповідача неповернутої позики у сумі 45000,00 доларів США є законними і обґрунтованими. Суд задовольняє цю частину позову.

Суд повторює, що позовна заява не містить вказівки на суми, розрахунки і періоди: процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних; інфляційних нарахувань на суму боргу; пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За змістом позовної заяви суд повинен самостійно віднайти індекси інфляції, облікову ставку Національного банку України, встановити період їх нарахування і здійснити відповідні розрахунки в інтересах позивача, що повністю суперечить приписам ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.

Заперечення з боку позивача чи відповідача щодо ухвалення часткового рішення відсутнє

Відтак відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК суд ухвалює: продовжити провадження у частині невирішених вимог про стягнення процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних, інфляційних нарахувань на суму боргу і пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на день прострочення у відкритому судовому засіданні 26.02.2025 о 09 год. 40 хв.; визнати обов`язковою явку у судове засідання позивача та запропонувати йому скласти відповідні розрахунки.

Підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 14.11.2024, справа № 547/1054/24, провадження № 2-з/547/11/24, наразі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 281-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Ухвалити у справі часткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06.05.2024 у сумі 45000,00 доларів США.

Продовжити провадження в частині невирішених вимог про стягнення процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних, інфляційних нарахувань на суму боргу і пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у відкритому судовому засіданні 26.02.2025 о 09 год. 40 хв., зала судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, адреса суду: вул. Шевченка, 41а, с-ще Семенівка, Кременчуцький р-н, Полтавська область.

У судове засідання викликати учасників справи.

Визнати обов`язковою явку у судове засідання позивача ОСОБА_1 та запропонувати йому скласти відповідні розрахунки.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 14.11.2024, справа № 547/1054/24, провадження № 2-з/547/11/24, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання частковим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя В.Ф.Харченко