Справа № 462/7105/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м.Львові без повідомлення (виклику) сторінцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника 10.09.2024 року звернулася в Залізничний районний суд м.Львова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати аліменти на її утримання у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред?явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19.11.2021 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між нею і відповідачем не розірвано, однак вони проживають окремо, чоловік матеріальної допомоги добровільно їй не надає. Оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за їхньою дитиною, у зв`язку з чим не може працювати, а відповідач є особою працездатного віку, тому вважає, що чоловік повинен надавати їй матеріальне утримання. За наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 19.11.2021 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, (а.с.9), та від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

24.03.2023 року Залізничним районним судом м.Львова винесено судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитини повноліття, щомісячно, починаючи з 13.06.2023 року (а.с.13).

Також встановлено, що син ОСОБА_3 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12),та перебуває на її утриманні.

Згідно з ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто чинне законодавство надає дружині, з якою проживає дитина, право на її утримання від чоловіка.

Отримання позивачем виплат по державній допомозі при народженні дитини і до досягненні дитиною трирічного віку не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини.

Доказів того, що ОСОБА_2 не має можливості надавати дружині матеріальну допомогу матеріали справи не містять.

Проте, визначений позивачем розмір аліментів на її утримання є безпідставним і невиправданим, оскільки з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини сторін та враховуючи те, що загальний розмір стягнутих аліментів за загальним правилом не може перевищувати 70% від доходів відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, і з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягнення на утримання позивача ОСОБА_1 2500 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2024 року до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

З огляду на вимоги ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно з ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2024 року до досягнення цією дитиною трирічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Текст рішення складено 23.01.2025 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний