У Х В А Л А

Справа № 12-135

№ 4-с/183/42/24

28 січня 2025 року м.Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Самарівський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2024 ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бублейник В.А., звернувся до суду зі скаргою у якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог скарги, просить: Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо нескасування арешту нерухомого майна, накладеного постановою державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження б/н від 27.05.2009 р., відносно ОСОБА_1 за об`єктом обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати державного виконавця усунути порушення прав скаржника ОСОБА_1 шляхом скасування арешту нерухомого майна, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 27.05.2009 р., винесеною відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 9796950) відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що 14 вересня 1998 р. Новомосковським районним судом Дніпропетровської області було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На підставі вказаного рішення Новомосковським районим судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 12-135 від 14.09.1998 р., який перебував на виконанні у виконавчій служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції. 05.05.2010 реєстратором: Дніпровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 27.05.2009 р., було зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 9796950) відносно ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Об`єкт обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Скаржник звертався до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з клопотаннями про зняття арешту. Проте, станом на день звернення до суду арешт майна не скасовано з посиланням на те, що матеріали виконавчого провадження знищено. Тому заявник скарги змушений звертатися до суду з цією скаргою.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 адвокат Бублейник В.А. не з`явився, подав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Представник Самарівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У судовому засіданні оглянуто оригінал постанови Новомосковського районного суду від 14.09.1998 у справі №12-135, зі змісту якого вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина андрія ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення дітьми повноліття.

Як убачається з відповіді Самарівського відділу ДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області від 29.11.2024 на запит представника скаржника, на підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист №12-135 та відкрито виконавче провадження. В ході примусового виконання рішення суду постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу, відомості про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Надати більш детальну інформацію за виконавчим провадженням не вбачається за можливе, оскільки після завершення матеріали виконавчого провадження було передано до архіву та в подальшому знищено у зв`язку зі спливом строку зберігання (а.с.13).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2024, вбачається що 18.11.2024 на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2004 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, 05.05.2010 державним реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» зареєстровано обтяження вказаного житлового будинку, номер обтяження 9796950, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2009, відділ ДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції. (а.с.8-10).

Оцінюючи доводи скаржника, суд керується такими нормами права.

Згідно зі ст. 55, ст. 129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», (у редакції, чинній на момент винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно приписів частини 1, 2 ст. 50 Закону «Про виконавче провадження» у редакції від 18.01.2013року, яка діяла на час повернення виконавчого листа стягувачу та завершення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Вирішуючи справу по суті, суд бере до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: справа № 2-356/12, провадження № 61-5972св19, яка зводиться до того, що у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо), що корелює із приписами статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції на час повернення виконавчого документа стягувачеві.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №210/1072/15ц висловив правову позицію, вказавши, що вимоги боржника про скасування арешту майна після закінчення виконавчого провадження є правовірними та законними. Наявність арешту на належне скаржнику майно протиправно обмежує його право на вільне розпорядження своїм майном.

Постановою суду №12-135 аліменти було стягнуто до досягнення дітьми повноліття, молодша дитина досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже підстави для здійснення виконавчого провадження відсутні. У відповідь на адвокатський запит державна виконавча служба повідомила про те, що виконавче провадження завершено.

Таким чином, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження та його знищення, державний виконавець не виконав належним чином своїх обов`язків, оскільки не вирішив питання про зняття накладеного ним арешту на майно боржника.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що подана скарга є обґрунтованою, встановлені під час її розгляду порушення чинного законодавства, допущені державним виконавцем під час винесення постанови щодо повернення виконавчого документа стягувачеві та при цьому не зняття арешту з майна боржника, є істотними, які порушують права останнього, зокрема щодо вільного володіння своїм майном, а тому бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби щодо зняття арешту є протиправною, відповідно скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Самарівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо нескасування арешту нерухомого майна, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 27.05.2009 р., винесеної у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №12-135 від 14.09.2008 відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції відносно ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за об`єктом обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 . (реєстраційний номер обтяження 9796950).

Зобов`язати уповноважену особу Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) поновити порушене ОСОБА_1 зняття арешту, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 27.05.2009 р., винесеної у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №12-135 від 14.09.2008 відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції відносно ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за об`єктом обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 9796950).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 28 січня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.