УХВАЛА

29 січня 2025 року місто Київ

Справа № 372/1509/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5424/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Желепи О.В., суддів: Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року (ухвалено у складі судді Потабенко Л.В., інформація про дату складення повного тексту відсутня)

у справі за позовом Обухівської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , Державного реєстратора-приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ

Обухівський районний суд Київської області рішенням від 17 травня 2023 року позов Обухівської міської ради Київської області задовольнив частково.

Не погодившись з таким рішенням, Кулініченко Г.В. в інтересах ОСОБА_1 12 грудня 2024 року подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд ухвалою від 13 грудня 2024 року витребував з Обухівського районного суду Київської області матеріали справи № 372/1509/22.

На запит суд матеріали справи надійшли 16 січня 2025 року.

Суддя Мазурик О.Ф. з 14 січня 2025 року по 27 січня 2025 року перебувала у відпустці, а тому питання про відкриття апеляційного провадження вирішується після виходу судді, визначеної для розгляду справи, з відпустки.

В апеляційній скарзі відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення та вказує, що при проголошенні рішення ні відповідач, ні його представник присутні не були, повне рішення ні апелянтом, ні його представником не отримувалося, копію оскаржуваного рішення представник відповідача отримав 25 листопада 2024 року в приміщенні суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, зокрема він подавав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання (а. с. 72)

Також його представник - адвокат Кулінеченко Г.В. був залучений до розгляду справи в суді першої інстанції: подавав клопотання про долучення доказів (а. с. 92), брав участь в судових засіданнях: 30 березня 2023 року (а. с. 137), 13 квітня 2023 року (а. с. 143), 02 травня 2023 року (а. с. 156), а також 17 травня 2023 року (а. с. 166), тобто був при проголошенні вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Окрім цього, у матеріалах справи знаходиться розписка представника відповідача - Кулініченка Г.В. про отримання ним 20 червня 2023 року копії повного тексту оскаржуваного рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України вважається обізнаним про розгляд цієї справи, у тому числі отримав копію оскаржуваного рішення 20 червня 2023 року.

Проте апеляційну скаргу представник відповідач - адвокат Кулініченко Г.В. подав лише 12 грудня 2024 року, тобто більше ніж через рік з дня складення та отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

Таким чином твердження скаржника про те, що ні відповідач, ні його представник присутні не були, повне рішення ні апелянтом, ні його представником не отримувалося, є неправдивими, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається участь представника відповідача в судовому засіданні в якому проголошувалося оскаржуване судове рішення, а також отримання представником позивача копії повного тексту оскаржуваного рішення більше ніж за рік до подачі апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на будь-які обставини непереборної сили, що перешкоджали відповідачу подати апеляційну скаргу в межах річного строку з дня отримання повного тексту судового рішення.

Колегія суддів враховує висновок щодо застосування ст. 358 ЦПК України, викладений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц, відповідно до якого «аналіз ст. 358 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній)».

Аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 06 березня 2024 року в справі № 953/5340/21, від 28 лютого 2024 року в справі № 733/112/20.

Крім того, в постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц, від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц, від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних прав та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна