Справа № 346/6182/24
Провадження № 2/346/480/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2024 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2024 року справу передано на розгляд судді Сольському В.В.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддя 15 листопада 2024 року направив запит відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Не отримавши відповіді, 06 січня 2025 року направлено повторний запит.

15 січня 2025 року до суду надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області, відповідно до якої, місце проживання Мендагалієва Марата Бахтангалієвича в Івано-Франківській області не зареєстровано.

16 січня 2025 року суд звернувся із відповідним запитом до Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України.

28 січня 2025 року на запит суду надійшла відповідно до якої місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: с. Світлодолинське Білгород-Дністровський район Одеської області.

Згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.6 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Однією із умов реалізації права фізичної та юридичної особи на пред`явлення позову є дотримання вимог підсудності.

У зв`язку із цим підсудність як умова реалізації права на пред`явлення позову тісно пов`язана з процесуальною правоздатністю та компетентністю суду.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Право на розгляд справи належним судом є складовою частиною права на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27 - 30 ЦПК).

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Зважаючи на вказані обставини, зокрема, що місце проживання відповідача зареєстроване в с. Світлодолинське Білгород-Дністровського району Одеської області, то вказана справа не підсудна Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області та відноситься до територіальної підсудності Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.30-32, 258, 260, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27, Одеської області, 67707).

Передачу справи здійснити в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 31 ЦПК України, а саме не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сольський В. В.