КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Смолко А.В.,

за участю:

представника позивача Ніколаєва В.О.,

представника відповідача Пилипця А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" та ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Ніколаєнком Володимиром Олександровичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ "СК "Уніка", згідно з яким просив: стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 012087/4605/0000138 від 26.11.2020, яка складається з суми страхового відшкодування за ризиком "незаконне заволодіння транспортним засобом" у розмірі 958580 грн. 85 коп., пені у розмірі 50800 грн.00 коп., трьох відсотків річних у розмірі 41753 грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 291459 грн. 24 коп. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 1 442 593 грн. 09 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що за договором добровільного страхування наземного транспорту КАСКО №012087/4605/0000138 від 26.11.2020 був застрахований транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу.

22.05.2021 вказаний автомобіль було викрадено. За даним фактом було розпочате кримінальне провадження. Позивач передав правоохоронним органам два комплекта ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, позивач повідомив відповідача про факт викрадення автомобіля.

У подальшому, 03.06.2021 було виявлено схожий автомобіль, однак це не автомобіль позивача. Місце знаходження автомобіля позивача не встановлено на момент звернення до суду з позовом.

Таким чином позивач вважає, що настав страховий випадок. Однак відповідач отримав відповідь правоохоронних органів яка стверджує, що відшукано автомобіль позивача у зв`язку з чим відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Позивач не погоджується із відмовою відповідача, так як відшуканий автомобіль не належить позивачу, що підтверджується висновком експерта.

А тому позивач вважає, що з відповідача має бути стягнуто страхове відшкодування в сумі 958 580,85 грн., пеню за порушення термінів виплати страхового відшкодування в розмірі 50 800,00 грн., три відсотки річних в розмірі 41 753,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 291 459,24 грн.

Крім цього, внаслідок неправомірної відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінив в сумі 100 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "СК "Уніка" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 953580 грн. 85 коп. та 9 535 грн. 80 коп. судового збору. У задоволенні позовних вимог про стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди відмовлено (т. 2, а.с. 29-34).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що позивачу було обгрунтовано відмовлено у виплаті страхового відшкодування через ненастання страхового випадку, а саме через відсутність завданих збитків страхувальнику, оскільки застрахований транспортний засіб було виявлено (відшукано).

При цьому, зазначає, що у матеріалах справи міститься належна кількість доказів, які доводять те, що застрахований транспортний засіб фактично віднайдено ХРУП № 3 ГУНП, а саме:

- ТЗ Toyota із оригінальним VIN-кодом НОМЕР_2 перебуває на території Республіки Литви та не ввозився на територію України;

- "Двійник" ТЗ Toyota із вже зміненим VIN-кодом на НОМЕР_2 було ввезено на територію України;

- зміна VIN-коду кустарним способом підтверджується висновком експерта №24271/29130 від 15.11.2021;

- саме "двійник" ТЗ Toyota було застраховано у ПрАТ "СК "Уніка";

- невжиття позивачем фактичних дій для отримання відшуканого транспортного засобу не доводить той факт, що права позивача за договором страхування порушені (т. 2, а.с. 37-42).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що він, на виконання вимог п.п. 6.1.2 - 6.1.4 Договору надав всі необхідні документи відповідачу, адже позивач не мав об`єктивної можливості надати оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу через його вилучення та арешт в рамках кримінального провадження.

При цьому, звертає увагу на те, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування стало не те, що позивач не надав страховій компанії певні документи, а те, що нібито викрадений у нього автомобіль був розшуканий, тобто з підстав, які не відповідають дійсності, не грунтувалися на законі та не підтверджуються матеріалами справи.

Також, вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на п. 8.6 Договору страхування, який визначає, що рішення про виплату страхового відшкодування залежить від надання всіх документів, оскільки рішення про відмову у виплаті відшкодування було прийнято не з цих причин.

Крім того, зазначає, що будь-яких матеріалів страхової справи відповідачем надано не було, що свідчить про те, що всі необхідні документи, окрім свідоцтва про реєстрацію ТЗ, були позивачем надані.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки цілком очевидним є те, що сплативши страховий платіж при укладенні договору та після настання страхового випадку, діючи добросовісно, позивач був вправі розраховувати на добросовісну поведінку контрагента, як споживач послуги, чого не відбулося. Саме це доводить факт завдання моральної шкоди позивачу, яка знайшла своє вираження у конкретних стражданнях та хвилюваннях, про які зазначено у позовній заяві (т. 2, а.с. 49-53).

Представник позивача у судовому засіданні свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Щодо задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Представник відповідача у судовому засіданні також підтримав власну свою апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Щодо задоволення апеляційної скарги позивача заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за електронним договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №012087/4605/0000138 від 26.11.2020, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (далі - Страховик) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник, Вигодонабувач) в період з 29.11.2020 по 28.11.2021 був застрахований автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , кузов (шасі) НОМЕР_2 , одним із страхових випадків передбачено - незаконне заволодіння, загальна страхова сума визначена 1 000 000,00 грн., франшиза за вказаним ризиком - 0,5% від загальної страхової суми.

Договір, як вбачається, підписаний всіма сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами.

На підтвердження факту укладення зазначеного вище Договору позивачу було видано Сертифікат добровільного страхування наземного транспорту КАСКО №012087/4605/0000138 від 26.11.2020.

Додатком №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту КАСКО №012087/4605/0000138 від 26.11.2020 є Умови добровільного страхування наземного транспорту.

22.05.2021 в м. Харків був викрадений автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу.

За фактом незаконного заволодіння зазначеним автомобілем, 22.05.2021 слідчим відділом Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області були внесені відомості до ЄДРДР №0000617 за ч.3 ст.289 КК України та розпочате досудове розслідування.

При цьому, позивач добровільно надав слідчому два комплекти ключів від автомобіля та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та на них ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова накладений арешт та майно долучено до матеріалів кримінального провадження.

Також, як вбачається з матеріалів справи, в межах кримінального провадження №0000617 слідчим була призначена трасологічна експертиза щодо транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номер НОМЕР_1 .

Висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» №24271/29130 за результатами проведення трасологічної експертизи, складеного 15.11.2021, встановлено, що ідентифікаційний номер кузова досліджуваного автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_3 (який надавався на дослідження), піддавався зміні шляхом перебивання 10-ого, 15-ого та 17-ого знаків VIN кустарним способом; встановити повний первинний ідентифікаційний номер досліджуваного автомобіля не надалось можливим; встановити ідентифікаційний номер двигуна та визначити змінювався (знищувався) він чи ні, не надалось можливим.

22.05.2021 позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.

Листом від 02.05.2022 №430209 страховик повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування за поданою заявою за ризиком «Незаконне заволодіння».

Як вказано в листі, 10.06.2021 страховиком отримано відповідь від начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Харківського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції І.Беляєва в якій зазначено, що транспортний засіб було виявлено, вилучено та переміщено на територію ХРУП №3 ГУНП для проведення подальших слідчих дій. Таким чином, обставини які вказують на те, що страховий випадок відбувся, не встановлені, а факт понесення страхувальником збитків не підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно з висновком експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» №5461/14144 за результатами проведення комплексного транспортно-товарознавчого та економічного дослідження, складеного на замовлення уповноваженого представника ОСОБА_1 , середня ринкова вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номер НОМЕР_1 , станом на 22.05.2021 року становить 958 580,85 грн.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» (Закон в редакції станом на 22.05.2021) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» (Закон в редакції станом на 22.05.2021) при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» (Закон в редакції станом на 22.05.2021) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Разом з тим, як передбачено п.п. 3.1.1 п. 3.1 р. 3 Договору страховими ризиками вважаються, зокрема, незаконне заволодіння ТЗ ("Незаконне заволодіння").

Пунктом 1.4 додатку № 1 до Договору визначено, що незаконне заволодіння ТЗ - це вчинене умисно, з будь-якою якою метою протиправне вилучення ТЗ способом грабежу, крадіжки, розбою у власника чи користування ТЗ всупереч їхньої волі.

Відповідно до п. 3.2 Договору страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або незаконного заволодіння застрахованим ТЗ та/або до внаслідок подій, визначених у пункті 3.1 Умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» (Закон в редакції станом на 22.05.2021) страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Таким чином, страховим випадком (окрім виключень із страхового випадку та обмежень страхування) за Договором може визнаватися та подія, за якої страхувальником було понесено збитки.

У свою чергу, завдання збитку страхувальнику за страховим ризиком "Незаконне заволодіння ТЗ" передбачає, всупереч волі страхувальника, безповоротне вибуття із володіння, користування та розпорядження страхувальника застрахованого транспортного засобу.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеною ту обставину, що в межах кримінального провадження №0000617 не був відшуканий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу, а отже настав страховий випадок, що, у свою чергу, є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача вартості викраденого автомобіля у розмірі 958 580,85 грн. за мінусом 5 000,00 грн. франшизи, що становить 953 580 грн. 85 коп.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги, що, як зазначено на сторінці 4 Висновку експерта № 24271/29130 за результатами проведення судової трасологічної експертизи щодо автомобіля, за правим переднім колесом із зовнішньої сторони на правому лонжероні рами розташована горизонтально орієнтовна виштампувальна номерна площадка прямокутної форми, на робочій поверхні якої нанесено маркувальне позначення номера кузова з обмежувальними символами JTEBH3FJ905030910, що і є VIN-кодом застрахованого транспортного засобу.

Тобто, на експертизу було фактично надано транспортний засіб позивача, який перебував у розшуку.

Так, дійсно у висновку експерта зазначено, що на дослідження було надано автомобіль марки "Toyota Land Cruiser" з державним номерним знаком НОМЕР_3 . Наданий на дослідження об`єкт - автомобіль - "Toyota LandCruiser" відповідає об`єкту, наведеному в постанові. Державний реєстраційний номер, встановлений на наданому автомобілі, не відповідає державному реєстраційному номеру, вказаному у постанові слідчого.

Водночас, як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС України на запит суду першої інстанції, транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_3 має VIN-код НОМЕР_4 та з 12.09.2023 перереєстрований на ОСОБА_2 .

Відомостей про те, що транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_5 перебував або перебуває у розшуку, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що в момент віднайдення транспортного засобу позивача державний номерний знак не мав до нього жодного відношення і, ймовірно, був виготовлений для візуальної імітації з іншим транспортним засобом.

Більш того, як вже зазналося вище, факт виявлення транспортного засобу саме позивача підтверджується відповіддю начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Харківського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції І.Беляєва.

Також, як зазначено у висновку експерта, після обробки перетворювачем іржі та змивкою для старої краски було встановлено, що поблизу дев`яти останніх знаків маркування номера кузова наявні сліди кустарної механічної обробки у вигляді груп локальних забоїн й груп трас та сторонні фрагменти знаків первинного номера кузова.

При дослідженні номерної площадки кузова методом хімічного травлення (травитель для чорних металів) виявлені елементи знаків первинного ідентифікаційного номеру кузова (VIN):

- цифри "2" у місті розташування 14-го знака VIN;

- цифри "3" у місті розташування 15-го знака VIN;

- цифри "9" розташування 17-го знака VIN.

Отже, за висновком експерта VIN до хімічного травлення був НОМЕР_2 , а після - НОМЕР_9.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, з метою перевірки існування VIN НОМЕР_10 відповідач перевірив зазначену інформацію за допомогою програмного комплексу Аудатекс, використання якого затверджено спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 2.11.2003 "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" та встановив, що VIN НОМЕР_7 не існує.

При цьому, згідно з інформацією з відкритих джерел (реєстрів) у країні Литва (https://www.eregitra.lt/services/vehicle-registration/data-search) автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, VIN-код НОМЕР_2 перебуває на території Республіки Литви та не ввозився на територію України.

Тобто, транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 , з самого початку ввезення його на територію України був вже із зміненим VIN-кодом НОМЕР_2 , де зміна VIN-коду була у 10, 15-го та 17-го знаків.

Отже, з огляду на викладене, можна дійти висновку, що ввезений транспортний засіб Toyota із зміненим VIN-кодом на НОМЕР_2 був "двійником" оригінального ТЗ Toyota і саме цей транспортний засіб з державний номерним знаком НОМЕР_1 було застраховано у ПрАТ "СК "Уніка" та фактично відшукано ХРУП № 3 ГУНП.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, адже відповідачем було обгрунтовано відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування через ненастання страхового випадку - а саме відсутність завданих збитків страхувальнику.

При цьому, страховик не може нести відповідальності за невжиття страхувальником дій для повернення у володіння знайденого транспортного засобу, який перебуває в органі слідства.

При цьому, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту настання страхового випадку, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 50800 грн.00 коп., трьох відсотків річних у розмірі 41753 грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 291459 грн. 24 коп. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп., також відсутні.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Також, за результатами розгляду апеляційних скарг та у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 14303 грн. 70 коп. (т. 2, а.с. 43).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Ніколаєнком Володимиром Олександровичем, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 14303 (чотирнадцять тисяч триста три) грн. 70 коп.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка", , місцезнаходження: м. Київ, вул. Олени Теліги, 6-В.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 28 січня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова