Справа № 683/2119/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просили: встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , яке відносилось до колгоспного двору, головою якого був покійний ОСОБА_5 та членом двору - його дружина та матір позивачів - ОСОБА_4 . Остання фактично вступила в управління і розпорядження спадковим майном, так як на день смерті чоловіка була зареєстрована та проживала до дня його смерті за вище вказаною адресою, провела поховання чоловіка, але не встигла оформити свої спадкові права у зв`язку зі смертю - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 на день сперті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 . Позивачі вказують, що є єдиними спадкоємцями після смерті матері і прийняли спадщину за законом, як її діти, але при зверненні до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю встановлення факту прийняття спадщини, оскільки не можливо встановити хто фактично прийняв спадщину, а також у зв`язку з тим, що позивачами не надано оригіналу правовстановлюючого документу на домоволодіння АДРЕСА_1 , а згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.01.1989 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що входить до складу спадщини належить колгоспному двору, головою якого являвся покійний батько ОСОБА_5 , а членом колгоспного двору була його дружина (мати позивачів) ОСОБА_4 . Домогосподарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір».

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Бегеба Н.М. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник відповідача звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти їх задоволення.

Суд заслухавши представника позивачів, допитавши свідків, дослідивши докази у справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 Конституції України) норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК У PCP 1963 року (далі за текстом ЦК 1963), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст.524 ЦК 1963 року є спадкування майна, в тому числі за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина (чоловік) і батьки померлого (ст.529 ЦК 1963року).

Статтею 548 ЦК 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі ст.ст. 549, 554 ЦК 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово- експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_1 від 02.09.2011р. (повторно); даними свідоцтв про народження позивачів Серія НОМЕР_2 від 13.01.1957р. та Серія НОМЕР_3 від 03.03.1953 р.

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилась спадщина на належне йому майно частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке відносилось до колгоспного двору, головою якого був покійний ОСОБА_5 та членом двору - його дружина та матір позивачів - ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.01.1989 року, виданого виконкомом Старокостянтинівської райради народних депутатів.

Встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина - ОСОБА_4 , яка фактично вступила в управління і розпорядження спадковим майном, оскільки на день смерті чоловіка була зареєстрована та проживала до дня його смерті разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , провела поховання чоловіка, однак не встигла оформити свої спадкові права у зв`язку зі смертю, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_4 від 02.09.2011р. (повторно).

Згідно даних довідки Староостропільської сільської ради Хмельницького району №164 від 16.05.2024 року ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований та проживав разом із дружиною ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно даних довідки Староостропільської сільської ради Хмельницького району №167 від 17.05.2024 року головою колгоспного двору, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року являвся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно даних довідки Староостропільської сільської ради Хмельницького району №165 від 16.05.2024 року після смерті ОСОБА_5 фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 20.03.1994 року вступила спадкоємець за законом його дружина ОСОБА_4 , яка на день смерті чоловіка була зареєстрована та проживала до дня його смерті за вище вказаною адресою, провела поховання чоловіка, але не встигла оформити свої спадкові права у зв`язку зі смертю - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , як її діти та прийняли спадщину після її смерті, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном - проживали в даному домоволодінні, утримували його, проводили поточний ремонт, обробляли город.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивачів, показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до положень ст.563 ЦК УРСР в редакції 1963 року в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (розділ VII Спадкове право).

Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Як вбачається з даних відповіді на звернення завідуючої Старокостянтинівською держнотконторою Заворотної Т.В. №890/01-16 від 20.06.2024р. позивачі позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права на будинковолодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю встановлення факту прийняття спадщини, оскільки не можливо встановити хто фактично прийняв спадщину, а також у зв`язку з тим, що позивачами не надано оригіналу правовстановлюючого документу на домоволодіння АДРЕСА_1 , а згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.01.1989 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що входить до складу спадщини належить колгоспному двору, головою якого являвся покійний батько ОСОБА_5 , а членом колгоспного двору була його дружина (мати позивачів) ОСОБА_4 . Домогосподарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір».

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 244-246, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Позивач: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, адреса: 31146 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, .

Повне рішення складено 28 січня 2025 року.

Суддя Є.М. Андрощук