Справа № 587/3689/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року в розмірі 29323,31 грн на користь ТОВ «Юніт Капітал», сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 18 січня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №947686734 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 7500,00 грн на її банківську картку. Загальна сума заборгованості на момент подачі позовної заяви за вказаним кредитним договором становить 29323,31 грн, яка складається з 7499,50 грн - заборгованість по кредиту, 21823,81 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Представник позивача зазначив, що відповідач виконувала умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про усвідомлення існування кредитного договору та визнання зобов`язань за ним.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримав. Крім цього, 13 січня 2025 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у наданому відзиві не заперечує факт отримання та користування грошовими коштами відповідно до умов договору, а з приводу переходу прав вимоги, то вважає, що позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року, надав схему переходу права вимоги за кредитним договором, тому просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник Пулинець Б. А. в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 08 січня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідачки від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до кредитора ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до «Юніт Капітал», тобто не довів перехід права вимоги на кожному етапі такої передачі, що є його процесуальним обов`язком, тому просив відмовити в задоволені позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 18 січня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №947686734 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 7500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього, та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога». Пунктом 1.2 договору передбачено, що Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку користування кредитом без своєчасної оплати на підставі пункту 1.4.3 застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним (а.с. 12-14).

До цього договору долучено Паспорт споживчого кредиту до Договору №947686734 від 18 січня 2021 року та заявку на отримання грошових коштів в кредит від 18 січня 2021 року (а.с. 11,15).

Кредитний договір №947686734 від 18 січня 2021 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора №MNV73SZ7, який відправлено позичальнику 18 січня 2021 року о 18:56:01 год. на номер мобільного телефону, вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_3, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 18 січня 2021 року о 18:59:02 год., після чого відповідач натиснула кнопку «Відправити/Підписати»», що є підписанням договору електронним підписом одноразового ідентифікатора. Відразу після вчинених вказаних дій 18 січня 2021 року товариство було перераховано грошові кошти в розмірі 7500 грн на банківську карту № НОМЕР_1 , яка належить відповідачу, що підтверджено відповідним платіжним дорученням (а.с. 16 - 24).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується передати Фактору права вимоги, визначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за оплату на умовах, визначених Договором (а.с. 27-32).

В п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що право вимоги - це всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Пункт 8.2. договору факторингу визначає, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору, та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

У подальшому між сторонами укладено додаткові угоди від 28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року, згідно з якими продовжувався строк дії договору, всі інші умови залишались без змін (а.с. 32 зв.б, а.с.33 і зв. б. а.с. 38 зв. б., а.с. 39).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 130 від 20 квітня 2021 року на виконання договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року на суму 29323,31 грн (а.с. 39 зв.б., а.с. 40).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, 03 серпня 2021 року додаткову угоду №2 та 30 грудня 2022 року додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01. Предметом вказаного договору факторингу є відступлення прав вимоги, визначених у відповідних реєстрах прав вимоги зі строком дії до 30 грудня 2024 року (а.с. 41-46).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №7 від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року на суму 29323,31 грн (а.с. 47-48).

14 лютого 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №14/02/2022-01, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 49-52).

Із Реєстру прав вимог №1 від 14 лютого 2022 року до зазначеного договору факторингу вбачається, що до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року на суму 29323,31 грн (а.с. 53-54).

Таким чином, після укладення вказаних вище договорів факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ «Юніт Капітал» набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року, відповідно до яких станом на 20 вересня 2024 року заборгованість за кредитним договором не погашена та складає 29323,31 грн, з яких: 7499,50 грн - заборгованість по кредиту, 21823,81 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 54 зв. б., а.с. 55-57).

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з частинами 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За приписами ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою кредитного договору №947686734 від 18 січня 2021 року, отримання нею кредитних коштів у розмірі 7500 грн та користуванням ними, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, проте на цей час вся сума заборгованості не погашена.

Відповідачем у свою чергу не спростовано розмір кредитних коштів, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29323,31 грн на користь ТОВ «Юніт Капітал», як набувача права вимоги на підставі договору факторингу, підлягають задоволенню.

Доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Пулинець Б. А. про те, що позивач не довів належними та допустимим доказами перехід права грошової вимоги до відповідачки від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» по ланцюгу до ТОВ «Юніт Капітал», є необґрунтованими, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В п.п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторони погодили, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно з п. 4.1. якого право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.

Надана копія реєстру прав вимог №130 від 20 квітня 2021 року містить підписи сторін, які підтверджують перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон Плюс».

Копії реєстру прав вимоги №7 від 28 жовтня 2021 року та реєстру прав вимоги №1 від 14 лютого 2022 року також містять підписи сторін, які підтверджують перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайна Фінанс» до фактора ТОВ «Юніт Капітал».

Копії договорів факторингу, додаткових угод до договорів факторингу та реєстри прав вимог є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Отже, ТОВ «Юніт Капітал» належним чином, встановленим законом та договорами способом довело набуття законного права вимоги до ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 947686734 від 18 січня 2021 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 09 вересня 2024 року №09/09/24-02 Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» з додатком № 1 «Протокол погодження вартості послуг» (а.с. 58-59); додаткову угоду №10 від 09 вересня 2024 року (а.с. 64-65); акт прийому-передачі наданих послуг від 09 вересня 2024 року, відповідно до якого вартість наданих плугу становить 6000,00 грн (а.с. 60), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 60 зв.б.).

Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що вказана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 6000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом цього позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 611,1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 89, 141, 263-265,280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, офіс 10, ) заборгованість за кредитним договором №947686734 від 18 січня 2021 року в загальному розмірі 29323 (двадцять дев`ять тисяч триста двадцять три ) грн 31 коп., судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. Г. Вортоломей