Справа №155/1376/24
Провадження №2/155/48/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.01.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєв Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Мєдвєдєва Володимира Володимировича який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - виконавчий комітет Луцької міської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника 14 серпня 2024 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківський прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.09.2007 року Бранівською сільською радою Горохівського району Волинської області був зареєстрований шлюб за актовим записом №11. Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Дитина народилась з вродженими вадами здоров`я, зокрема поставлено діагноз Дитячий церебральний параліч. У 2009 році відповідно до Медичного висновку №7157 було встановлено категорія «дитина-інвалід» підгрупи «А». Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що весь час, з моменту народження дитини відповідач уникає виконання своїх батьківських обов`язків. Фактично він лише номінально є батьком дитини. Відповідач більше десяти років жодного разу не поцікавився життям дитини, не приймав участь у його вихованні, не бачився з ним, навіть не намагався побачитись, не телефонував, не надавав і не намагається надати ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2017 року було зобов`язано відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, у зв`язку із чим станом на червень 2024 року сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 складає 120 152 грн. 36 коп. Вказує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не утримує її, не цікавиться його життям, не знає чим захоплюється дитина, що любить, до чого є схильність, які в дитини потреби.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 19.08.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.09.2024 року задоволено клопотання представника позивача зобов`язано виконавчий комітет Луцької міської ради надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 13.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання на з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 Цивільного процесуального кодексу України у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки не повідомив будь-яких клопотань, заяв, заперечень, відзиву на позов від нього на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у висновку служби у справах дітей.

Дослідивши матеріали справи оцінивши додані до неї письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9 зворотний бік, 10).

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до копії рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2012 року у справі № 2-8108/11 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 08 листопада 2014 року, актовий запис 1694, прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 » (а.с.16).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2017 року у справі №161/17349/17 було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

На підставі виконавчого листа №161/17349/17 про стягнення аліментів відкрито виконавче провадження №56334139 від 07.05.2018 року та станом 26.06.2024 року заборгованість зі сплати аліментів за боржником ОСОБА_2 становить 120152,36 грн (а.с.17-19).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2024/007123719 та №2024/007123899 від 18.06.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20, 21).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , висновку ЛКК №86 від 10.04.2024 року ОСОБА_3 є дитиною інвалідом з дитинства, встановлено діагноз дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія, когнітивна недостатність (а.с.15, 22 ,23).

Із довідки Комунального закладу «Луцький навчально-реабілітаційний центр Луцької міської ради» №01-10/81 від 30.05.2024 року вбачається, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та житті дитини, не цікавиться успішністю сина та не спілкується з вчителями (а.с.13).

Відповідно до рішення Луцької міської ради №696-1 від 19 листопада 2024 року затверджено висновок №311 від 13.11.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , згідно до якого службою у справах дітей встановлено, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та матеріального утримання ОСОБА_3 , а тому орган опіки та піклування служба у справах дітей враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.72, 73).

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній так і в приватній сфері.

Відповідач ОСОБА_2 , будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем та висновку органу опіки та піклування суду не надав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 маючи реальну можливість дбати про свого сина, щоб забезпечити його належне життя, піклуватись про фізичний і духовний розвиток, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не створює умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, судом також встановлено, що таке збайдужіле ставлення батька до сина має місце вже протягом тривалого часу.

Вказані обставини, виходячи із положень статтей 164-167 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Таким чином, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, підтверджень того, що його поведінка щодо дитини може змінитися у кращу сторону, в судовому засіданні не здобуто, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст. 7, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст.ст. 10-13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов адвоката Мєдвєдєва Володимира Володимировича який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - виконавчий комітет Луцької міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір за позовну вимогу майнового характеру 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення в повному обсязі складено 28 січня 2025 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв