_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/22/24
Провадження № 2/947/189/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Кравченко К.С. розглянувши у підготовчому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Орган опіки та піклування Київської райадміністрації Одеської міськради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є вона та відповідач, дитина проживає з нею. Оскільки сторони фактично разом не проживають, просить суд визначити місце проживання дитини саме з нею.

Відповідач надав відзив у якому фактично позов визнав.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 14 СК України здійснення сімейних прав є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

В контексті викладеного слід розуміти, що право матері на утримання - це лише її право. Воно не може бути передане іншій особі, а тому здійснення сімейних прав не може полягати у їх відчуженні іншим особам.

Згідно ст.160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років.

З конструкції даної статті убачається, що батьки можуть домовитися про те, що дитина житиме з одним із них, бабусею, іншим родичем чи в спецшколі-інтернаті. Такий договір, як і будь-який інший, не може бути змінений за волею одного з батьків.

Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивачка та відповідач. Дитина мешкає з матір`ю.

Третя особа надала суду висновок №1605/01-11 від 19.07.2024р. згідно якого вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю.

Оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи згоду відповідача з позовом, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що місце проживання дитини має бути визначено з позивачкою.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я. В. Бескровний