Провадження № 2-о/537/39/2025
Справа № 537/6621/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Чигирин Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради

про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення яким встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1998 року від №15519/1, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому помилково записали ім`я « ОСОБА_2 ».

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , документом, що посвідчує мою особу є паспорт громадянина України серія і номер якого НОМЕР_2 , виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області від 26.06.2001року. При моєму зверненні до Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради мені було відмовлено в проведенні реєстраційних дій щодо здійснення державної реєстрації права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 по причині: в свідоцтві про право власності на житло неправильно вказано моє ім?я - « ОСОБА_2 », а не як правильно « ОСОБА_3 ». Для виправлення розбіжностей, які виникли у свідоцтві про право власності на житло, видане управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів від 9 січня 1998 року, мною була подана заява до Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району 14.10.2024 року Укрпоштою рекомендованим листом, який було отримано 15.10.2024 року згідно повідомлення. У визначений законом термін 30 днів відповідь не була отримана. Враховуючи вказану вище помилку необхідно зазначити, що такі розбіжності між записами антропонімів значною мірою зумовлені неусталеністю правил і принципів міжмовного перетворення українсько-російською міжмовною інтерференцією і є відхиленням від чинних правописних норм. Зазначені розбіжності унеможливлюють встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На основі вище вказаних документів є достатні підстави вважати, що « ОСОБА_4 » і « ОСОБА_1 » є однією особою. Внаслідок такої, помилкової зміни мого ім`я на даний час виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує мою особу та правовстановлюючими документами, які були видані на моє ім`я, що обмежує мене у вчинені державної реєстрації права власності на квартиру.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження та призначено судове засідання.

В судове засіданні заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про дату час та місце належним чином була повідомлена, направила заяву про розгляд справи без участі.

Представник Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом досліджено в судовому засідання паспорт громадянина України серія і номер НОМЕР_2 , виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області від 26.06.2001 року ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кременчук Полтавської області.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1998 року від №15519/1, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві сумісної власності гр.: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`я, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з вимогами ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у цивільній справі № 537/6621/24 доказів, з`ясування фактичних обставин, на які заявниця посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , адже судом дійсно встановлено, що ОСОБА_1 . дійсно належить свідоцтво право власності на житло від 09.01.1998 року від №15519/1, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 7, 19, 23, 141, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1998 року від №15519/1, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому помилково записали ім`я « ОСОБА_2 ».

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.01.2025 року

Суддя Маханьков О.В.