УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

прокурора Прокопчук О.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лучковського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук Марина Степанівна, про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2024 року в справі за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С., про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав.

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000039 від 28 липня 2020 року. За наслідками досудового розслідування 04 січня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. Розгляд кримінальної справи здійснюється Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області в межах справи № 285/5044/20.

Згодом, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області повідомило про зміну підозри на нову підозру у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 190 КК України. Досудове розслідування внесено до реєстру за № 000605, розгляд якого здійснюється Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області в межах справи № 285/5381/24.

Звертає увагу суду на те, що розгляд двох взаємопов`язаних проваджень відбувався паралельно, а допити і судові засідання призначались на одну й ту ж саму дату та час, що унеможливлювало участь представника (захисника) відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лучковського В.В. одночасно в двох судових засіданнях.

Так, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/11424/24 про закриття підготовчого провадження, було призначено справу до розгляду по суті на 03 жовтня 2024 року о 12 год. 00 хв. В той же час, ОСОБА_1 було викликано до СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області в якості підозрюваного на 03 жовтня 2024 року о 12 год. 00 хв. Повістка про виклик додається. Про такі обставини ОСОБА_1 заздалегідь повідомив суд разом із клопотанням про відкладення судового засідання.

Судове засідання у справі №569/11424/24 було відкладено на 07 листопада 2024 року, однак в той же час було призначено розгляд кримінальної справи №285/5381/24 у Новоград-Волинському міськрайонному суді Житомирської області, що підтверджується ухвалою від 25 жовтня 2024 року. Зважаючи на такі обставини ОСОБА_1 заздалегідь повідомив суд разом з поданням клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, яку не було погоджено із представником - адвокатом Лучковським В.В.

Наступне судове засідання у справі №569/11424/24 було призначено на 11 грудня 2024 року. Однак, зважаючи на те, що попередньо дату судового засідання не було погоджено, адвокат ОСОБА_1 - Лучковський В.В. був зайнятий у судовому засіданні по іншій справі, а тому не мав змоги з`явитись у судове засідання до Рівненського міського суду Рівненської області, про що було повідомлено суд та подано відповідне клопотання про відкладення судового засідання для забезпечення належного правового захисту його, як відповідача.

Усе вищенаведене підтверджується й самим заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2024 року.

Вказує, що, суд, не взявши до уваги повідомлення представника відповідача Буньо Ю.С. про причини неявки та їх поважність, а також клопотання про відкладення судового засідання, порушив норми процесуального та матеріального законодавства та не надав відповідачу ОСОБА_1 право на участь у судовому засіданні, на правову допомогу, а також представлення своєї позиції з обґрунтуваннями на користь відмови у задоволенні позовних вимог керівника Звягельської окружної прокуратури з визнання недійсності правочину та скасування його державної реєстрації.

Зазначає, що взяти особисту участь у судових засіданнях по даній справі відповідач ОСОБА_1 не мав можливості, оскільки не володіє знаннями у сфері права, а тому скористався своїм конституційним правом на правничу допомогу та представництво адвокатом, якого самостійно обрав. Не будучи в судовому засіданні він не мав змоги представити свої заперечення і надати відповідні докази того, що договір є реальним та укладеним правомірно.

Судом не взято до уваги, що на момент укладення договору ОСОБА_1 не набув процесуального статусу особи, яку визнано винною та на яку покладено будь-які зобов`язання, тому мотив на укладення фіктивного правочину, написаний у позовній заяві, не може бути прийнятим до уваги. Саме досудове розслідування розпочато ще 28 липня 2020 року, тобто якби він мав намір приховати належне йому майно, він би здійснив такий акт дарування ще у 2020 році. Тому доводи позивача про фіктивність договору, його фраудаторний характер та відсутність реального наміру сторін з настання наслідків за договором дарування не заслуговують на увагу.

Договір дарування 1/2 частини квартири було укладено зважаючи на особисті сімейні обставини, які виникли ще в кінці 2023 року, однак, з огляду на новорічні свята та вихідні дні нотаріуса, акт дарування вдалось здійснити лише на початку 2024 року. Правочин було вчинено відповідно до діючого законодавства України. Попередній власник ОСОБА_1 зважаючи на своє право власності міг ним розпоряджатись на власний розсуд, що і було зроблено. Жодних обтяжень на майно не було накладено, нотаріусом під час посвідчення договору та/або під час його реєстрації не було порушено жодних норм права. Тому посилання на наявність стосовно особи будь-яких проваджень, які потенційно можуть призвести до накладення на неї будь-яких стягнень не може бути причиною обмеження власника у здійсненні його прав.

Також, судом не взято до уваги, що на момент дарування 1/2 частини квартири, за наслідками досудового розслідування, яке вже тривало понад три роки, його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. На момент звернення із позовом до суду, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області вже було змінено підозру на ч. 4 ст. 190 КК України. Що суттєво впливає на розгляд зазначеної справи.

Відповідач ОСОБА_2 також не надала суду жодних доказів та не повідомила про свою позицію, а тому розгляд справи відбувся в односторонньому порядку, а рішення прийнято базуючись лише на доводах позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лучковський В.В. в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити, а також вказав, що 11 грудня 2024 року брав участь у проведенні слідчих дій, а саме обшуків.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви ОСОБА_1 підтримала.

Прокурор Прокопчук О.В. в судовому засіданні просила залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши відповідачів, представника відповідача, прокурора, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2024 року позов керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С., про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки квартири від 08 січня 2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С., зареєстрований в реєстрі за №41, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №53224040 від 08 січня 2024 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71034882 від 08 січня 2024 року). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури (UA0011049 в Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172, ) судові витрати в розмірі 3 785 грн 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Житомирської обласної прокуратури (UA0011049 в Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172, ) судові витрати в розмірі 3 785 грн 00 коп.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Позовну заяву з додатками отримано відповідачем 11 липня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. А отже, відповідач не був позбавлений можливості скористатися правничою допомогою та викласти свої заперечення проти позову, надати суду відзив на позов. Натомість, 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши 02 жовтня 2024 року через канцелярію суду заяву про відкладення вказаного судового засідання у зв`язку з його викликом до слідчого для проведення слідчої дії. Суд відклав дане судове засідання, призначивши справу на 07 листопада 2024 року. 07 листопада 2024 року відповідач у судове засідання не з`явився, подавши 04 листопада 2024 року через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його викликом до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Суд відклав дане судове засідання, призначивши справу на 11 грудня 2024 року. 11 грудня 2024 року в день засідання відповідач подав заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що його адвокат зайнятий в іншому судовому засіданні, не подавши відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин. Такі докази не були додані і до заяви про перегляд заочного рішення. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Окрім того, відповідно до п. 4 ч. 2 та ч. 7 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Натомість відповідачем не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 11 грудня 2024 року.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду та залишає заяву без задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 287, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук Марина Степанівна, про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/sud1715/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Першко