Провадження № 2/466/881/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Зими І.Є.

секретаря с/з Васинчик М.О.

за участі: представника

відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів , -

в с т а н о в и в:

15.11.2024 року, позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 22.07.2022 року, на її користь , на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 / 3 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1 / 5 зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шести років - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.02.2024 року, шлюб між позивачкою та відповідачем розірваною. Від шлюбу у подружжя народилась донька , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.07.2022 року судовим наказом Шевченківського районного суду міста Львова, справа № 466/4728/22 , з відповідача було стягнуто на користь позивачки , на утримання доньки 1/4 частина всіх видів заробітку.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 12.09.2022 року було ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дружину в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років, до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розлучення дитина постійно проживає з матір`ю позивачкою.

В липні - вересні 2024 року дитині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було діагностовано дитячий аутизм та встановлено, що дитина хворіє на тяжкий психічний розлад і потребує догляду вдома.

Внаслідок виявлених (встановлених) захворювань дитини, позивачка вимушена здійснювати за нею постійний догляд і потребує додаткових коштів на утримання дитини, а також оскільки самостійно не може працювати потребує виплати аліментів на себе до досягнення дитиною шести років. У зв`язку з чим змушена звернутись до суду.

Ухвалою судді від 21.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

09.12.2024 року, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позов заперечує та зазначає, що дійсно з позивачкою у них є спільна донька, ОСОБА_6 . На даний час з нього стягуються аліменти на підставі судового наказу, виданого Шевченківським районний судом м. Львова , 22.07.2022 року , у справі №466/4728/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їх дочки, проте без встановлених пп.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України обмежень щодо максимальної суми стягнення. Відтак, відповідно до пп.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, з доходів відповідача в ході виконавчого провадження, що відкрито у Шевченківському ВДВС м. Львова, стягують щомісячно на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_4 , в розмірі 1/5 частин з усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Окрім того, відповідач зазначає, що як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивачка є фізичною особою - підприємцем, яка здійснює свою діяльність, а відтак отримує доходи від такої діяльності та сплачує податки. В свою чергу, відповідач 16.11.2024 року одружився, його дружина зараз є вагітною і незабаром народить дитину, що також збільшує витрати, які несе відповідач на утримання сім`ї. Він не відмовляється нести витрати на утримання своєї дочки ОСОБА_6 , проте, вважає, що збільшення розміру аліментів є безпідставними та необґрунтованими позивачкою. Відповідач стверджує, що належним чином виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів у розмірі 25% від усіх видів його доходів, і зважаючи на суму отримуваного ним доходу, така сума аліментів є достатньою. На даний час він проходить службу в лавах ЗСУ та в середньому розмір аліментів, якій він сплачує позивачці становить близько 20 000 грн. на місяць.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання самої позивачки, то такі відповідач вважає безпідставними, оскільки позивачка будучи фізичною особою підприємцем має самостійний дохід. Дитина відвідує садок. Більше того, відповідач неодноразово пропонував допомогу в догляді дочки, оскільки батьки відповідача готові займатись онукою в час, коли позивачка повинна працювати, проте остання категорично відмовляється від отримання такої допомоги. Відтак, відповідач просить суд відмовити в позові в повному обсязі.

13.12.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де позивачка зазначає, що дійсно є фізичною особою підприємцем, проте у зв`язку з хворобою дитини, весь свій час приділяє вихованню та лікуванню доньки, і жодного доходу не отримує.

19.12.2024 року від відповідача надійшла відповідь на відповідь на відзив, де він зазначає, що у випадку задоволення вимог позивачки у повному обсязі, розмір стягуваних з нього аліментів перевищуватиме 50% отримуваних мною доходів, що суперечитиме Закону України «Про оплату праці», оскільки позивачка просить стягувати 33,33% від його доходу на утримання дочки і 20% на її утримання, що перевищує 50%. Так, згідно ч. 2 ст. 26 цього Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник дали пояснення, аналогічні тим,які викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив. В подальшому в судове засідання не з`явились. Проте на адресу суду було подано заяву про проведення розгляду справи у їх відсутності. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав, наведених у відзиві .

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно ч.1 ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як встановлено судом із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , скористалась своїм правом на звернення до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. 22.07.2022 року, судовим наказом Шевченківського районного суду міста Львова справа № 466/4728/22 з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 12.09.2022 року було ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дружину, в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З наведеної статті встановлено, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я, або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачка ОСОБА_3 просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача щомісячно на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, окрім того аліменти на колишню дружину в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходу), щомісяця до досягнення дитиною шести років - до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак нею не доведено, чим визначений саме такий розмір стягнення.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю, позивачем по справі, якою обрано спосіб стягнення аліментів з батька дитини .

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, свої вимоги щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачка обґрунтовує тим, дитина хворіє на важку хворобу дитячий аутизм та потребує особливого догляду та додаткових витрат по догляду за дитиною, таких як гуртки, особливе харчування.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачкою не представлено суду аргументів на підтвердження того, що з часу присудження аліментів, змінився стан здоров`я чи матеріальне становище дитини, платника чи отримувача аліментів, чи змінились взагалі будь-які обставини, що мають істотне значення, як і не надала підтвердження того, що вона, як матір також несе витрати на утримання дочки та розмір таких витрат.

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. ч. 3, 6 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Таким чином, сімейне законодавство передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку

Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Натомість, як встановлено судом, позивачкою не надано доказів того, що вона не працює та отримує доходи, будучи зареєстрованою фізичною особою підприємцем, як і не надала підтвердження того, що дочка має вади психічного розвитку, які потребують додаткових витрат.

Окрім того, позивачкою на обґрунтування стягуваних аліментів на її утриманні до досягнення дитиною шести років не надано суду підтверджуючих доказів можливості відповідачем сплачувати такі аліменти, що є обов`язковою передумовою для такого стягнення.

Задоволення вимог позивачки у повному обсязі, розмір стягуваних з відповідача аліментів перевищуватиме 50% отримуваних мною доходів, що суперечитиме Закону України «Про оплату праці». Так, згідно ч. 2 ст. 26 цього Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. При цьому судом враховується та обставина, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах, у ВП № 66844467 від 10.12.24, відповідач в повному обсязі виконує судові рішення та за період з 05.07.22 по 30.11.24 ОСОБА_2 було нараховано , та відповідно сплачено ним, аліменти в корись позивачки на суму 440 822 грн. 47 коп.

Згідно ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Натомість в даній справі, позивачка не надала жодного доказу, який би підтверджував підставність та обґрунтованість заявленого нею позову.

У ході розгляду справи позивачкою не доведено наявність підстав для збільшення розміру аліментів, та присудження аліментів на її утримання, адже доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

У порядку ч.6 ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 віку шести років відмовити.

Позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2025 року.

Суддя І. Є. Зима