Провадження № 2/712/678/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі ГАНДЖА В.І.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького 36) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів,
З моменту набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, відповідач не оформив правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою під вказаним нерухомим майном відповідно до його частки у праві власності та здійснював фактичне користування земельною ділянкою без здійснення оплати за таке фактичне користування.
Згідно інформаційної довідки з ДРРП №384776693 від 28.06.2024 за адресою АДРЕСА_2 також розміщено приміщення торгового центру літ. А'-2 площею 2546,7 кв.м.
Відповідно до повідомлення Держгеокадастру від 12.01.2024 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік» вбачається, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017-2020 роки була сталою і застосовувалася із значенням 1.0, за 2021 рік становить для земель несільськогосподарського призначення - 1,1, за 2022 рік - 1,15, за 2023 рік - 1,051.
З врахуванням коефіцієнтів індексації, які залишились сталими у 2017-2020 роках, нормативно-грошова оцінка за 2017-2020 роки відповідно до площі для нарахування плати у ці роки (32 кв.м.) становить також 22 022,72 грн., за 2022 - 22 224,99 грн. (22 022,72* 1,1), а за 2023 - 27 858,74 грн. (22 224,99 * 1,15).
Рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 9 Положення наявна таблиця, з якої вбачається, що за користування такими земельними ділянками ставка орендної плати становить 3% від їх нормативно-грошової оцінки.

Рішеннями Черкаської міської ради №2-2219 від 27.06.2017 та №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положень наявна таблиця, з пункту 7 яких вбачається, що за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 9% від їх нормативно-грошової оцінки.

Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 02.04.2017 (в межах загального строку позовної давності) по 11.09.2024 (по дату нарахування з метою звернення до суду), розмір заборгованості Відповідача становить 14947,70 грн.

За таких обставин, у зв`язку з фактичним користуванням Відповідачем земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача безпідставно утримувані грошові кошти за таке фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 14 947,70 грн.

16 жовтня 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, Черкаська міська рада в силу положень п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 №5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» є власником земельної ділянки загальною площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002, що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційних довідок з ДРРП №393560156 від 04.09.2024 №393560105 від 04.09.2024 відповідач ОСОБА_2 є власником частини нежитлового приміщення торгового центру загальною площею 90,83 кв.м. по АДРЕСА_2 , а саме: РНОНМ 01, площею 52,8 кв.м. на підставі договору дарування серія та номер: 1565 від 23.06.2015 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П.; РНОНМ 567671101, на підставі договору дарування серія та номер: 3286 від 30.10.2015 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. Як вбачається з цього договору, площа частини приміщень спільного користування у власності для відповідача становить 38,03 кв.м.

Вищевказане нерухоме майно відповідача розташовано відповідно на земельній ділянці площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 17.01.2024 №НВ-024, вбачається, що земельна ділянка площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002, зареєстрована 04.02.2014.

З моменту набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, відповідач не оформив правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою під вказаним нерухомим майном відповідно до його частки у праві власності та здійснював фактичне користування земельною ділянкою без здійснення оплати за таке фактичне користування.

Відповідно до відомостей, які містяться у довідці КП "ЧООБТІ" від 29.05.2024 №343, загальна площа всіх приміщень торгового центру літ. А-2, 1 пд, 2 пд, 3 пд становить 24 652,6 кв.м.

Згідно інформаційної довідки з ДРРП №384776693 від 28.06.2024 за адресою АДРЕСА_2 також розміщено приміщення торгового центру літ. А'-2 площею 2546,7 кв.м.

З огляду на вищезазначене, загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 становить 27 199,3 кв.м. (24652,6+2546,71).

Згідно розрахунку частки та площі для нарахування плати за земельну ділянку по АДРЕСА_2 для Відповідача, частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) в залежності від площі нежитлових приміщень, що перебувають у власності Відповідача становить 32 кв.м. (90,83/27199,3=0,00333942; 0,00333942*9456 кв.м.).

Відповідно до повідомлення Держгеокадастру від 12.01.2024 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік» вбачається, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017-2020 роки була сталою і застосовувалася із значенням 1.0, за 2021 рік становить для земель несільськогосподарського призначення - 1,1, за 2022 рік - 1,15, за 2023 рік - 1,051.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2021 році становить 6 507 713.76 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 688.21 грн., а розмір НГО у 2021 році відповідно до площі для нарахування плати 32 кв.м. становить 22 022,72 грн. (688,21*32).

З врахуванням коефіцієнтів індексації, які залишились сталими у 2017-2020 роках, нормативно-грошова оцінка за 2017-2020 роки відповідно до площі для нарахування плати у ці роки (32 кв.м.) становить також 22 022,72 грн., за 2022 - 22 224,99 грн. (22 022,72* 1,1), а за 2023 - 27 858,74 грн. (22 224,99 * 1,15).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.02.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2024 році становить 8 652 334,56 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 915,01 грн., а розмір НГО відповідно до площі для нарахування плати (32 кв.м.) - 29 280,32 грн. (915,01*32).

Згідно інформаційної довідки з ДЗК від 05.07.2024 земельна ділянка загальною площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002, зареєстрована з цільовим призначенням - Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 9 Положення наявна таблиця, з якої вбачається, що за користування такими земельними ділянками ставка орендної плати становить 3% від їх нормативно-грошової оцінки.

Рішеннями Черкаської міської ради №2-2219 від 27.06.2017 та №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положень наявна таблиця, з пункту 7 яких вбачається, що за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 9% від їх нормативно-грошової оцінки.

Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 02.04.2017 (в межах загального строку позовної давності) по 11.09.2024 (по дату нарахування з метою звернення до суду), розмір заборгованості Відповідача становить 14 947,70 грн.

За таких обставин, у зв`язку з фактичним користуванням Відповідачем земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача безпідставно утримувані грошові кошти за таке фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 14 947,70 грн.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Положенням ч. 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди земельної ділянки із земель комунальної власності укладається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. ст. 116, 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

За змістом вказаних приписів, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у постановах від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-й, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17. від 28.02.2020 у справі № 913/169/18 та ін.. що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Тобто, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати, є наслідком безпідставного утримування Відповідачем у себе коштів, і за своїм змістом є кондикційними.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать Відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням

Відповідачами нежитловими приміщеннями презюмується їх спільне користування усією спірною земельною ділянкою, якщо іншого не доведено.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі№922/2417/19.

Також, Верховний Суд, у постанові від 05.09.2019 у справі № 808/5913/15 дійшов до висновку, що обов`язок зі сплати коштів за користування земельною ділянкою виникає саме з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Аналогічна позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 07.12.2023 у справі №160/16601.

Відповідно до пункту 286.6 статті 286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з

Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 по справі №922/1646/20 зазначив, що Верховний Суд вважає обґрунтованим та правомірним застосування судами попередніх інстанцій пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах та дійшов висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональнішим та справедливим.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20 зазначив, що за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Крім цього, нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 Земельного кодексу України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості.

Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічні правові висновки були викладені також, в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №925/1081/20 та від 20.09.2022 у справі №925/1082/20.

За таких обставин, обов`язок Відповідача зі сплати безпідставно збережених грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, на якій розташований такий об`єкт нерухомості, виникає з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, у розмірі 14 947,70 грн., які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний сплати ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку, з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої платіжної інструкції становлять 3 028 грн.

Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 1212 ЦК України, ст.ст. 93, 96, 116, 125 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь міського бюджету м. Черкаси (рахунок №UA0023759, банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси, , код бюджетної класифікації: 24062200) безпідставно утримувані кошти в сумі 14 947 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. на користь департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: