РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.01.2025

Справа № 522/10547/24

Провадження № 2/522/758/25

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Ярема Х.С., сторони - не з?явились, розглянув у загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3

треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5

про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

ВСТАНОВИВ:

1.01.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

2.Позивач просить суд:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу №97/00027 від 09.12.1997 купівлі-продажу на товарній біржі квартири АДРЕСА_1 .

3.20.08.2024 відкрито загальне позовне провадження.

4.02.10.2024 закрито підготовче провадження.

5.Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України.

6.

7.Представник позивача не з`явився, подав клопотання про витребування доказів.

8.Ухвалою від 22.01.2025 відмовлено у витребуванні доказів та закрито провадження в частині вимог до відповідача ОСОБА_6 .

9.Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова ВС від 03.05.2022 у справі №520/5386/15-ц).

10.Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 09.12.1997 вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 купили на товарній біржі у продавців ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та в інтересах ОСОБА_7 , в рівних частинах квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстроване в Одеському МБТІ. Вчинити будь-які дії з квартирою неможливо, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений.

Судом встановлено такі обставини справи.

10.09.12.1997 на Чорноморській товарній біржі укладено Договір №97/00027 купівлі-продажу за яким ОСОБА_1 , яка є членом біржі, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 купили у ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , які є членами біржі, в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 .

11.Квартира належала продавцям на праві спільної часткової власності (п.3 Договору). Продаж вчинено за 36 480 грн., які отримані продавцями до підписання даного договору (п.6 Договору). В п. 9 Договору зазначено, що відповідно до ст. 227 ЦК України даний договір підлягає реєстрації в МБТІ м. Одеси.

12.В договорі зазначено, що він на виконання вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований на товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових операції з нерухомістю» 09.12.1997 за №97/00027. В договорі зазначено, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

13.Договір зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» 30.12.1997 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підстава реєстрації договір купівлі-продажу №97/00027 від 09.12.1997.

14. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (актовий запис про смерть № 5484, складений Відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Висновки суду.

15.Предметом спору є визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, що не був нотаріально посвідченим, а його підставами - ухилення продавців від посвідчення договору.

16.Позивач посилається на те, що сторонами договору було досягнуто згоди за усіма істотними умовами договору, гроші за придбання квартири покупці передали продавцю до підписання договору, відбулася передача майна і вони фактично вступили у володіння квартирою, а тому набули право власності на квартиру. При цьому договір ніхто не й оспорює, не вважає недійсним.

17.У вирішенні спору про визнання біржових угод дійсними, суд виходить в висновків Об?єнаної палати Верховного Суду (постанова від 25.03.2024 справа №336/6023/20), який переглядав зазначену категорію справ та вирішив відступити від висновку щодо норм ЦК УРСР 1963 року у подібних правовідносинах, сформулювавши новий висновок:

За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Правочин чи договір з`являються як юридичний факт в момент їх вчинення. Недійсність може «вражати» правочин чи договір, і вона стосується саме моменту його вчинення, а не виконання;

саме на момент вчинення правочин чи договір перевіряються на те чи він відповідає, зокрема, вимогам щодо його дійсності, яка форма встановлена законом щодо правочину чи договору на момент його вчинення. Тому при вирішенні питання щодо кваліфікації правочину чи договору як недійсного має застосовуватися той закон, який був чинний на момент його вчинення; в ЦК УРСР 1963 року не передбачалося конструкції нікчемності правочину чи договору;

правочин чи договір, які вчинялися під час чинності ЦК УРСР 1963 року, могли бути визнанні недійсними на підставі рішення суду; норми ЦК України 2003 року щодо недійсності правочинів не можуть бути застосовані при вирішенні спору про недійсність правочину чи договору, який вчинявся під час чинності ЦК УРСР 1963 року;

на рівні ЦК УРСР 1963 року не передбачалося правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів;

у частині другій статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міститься спеціальна норма щодо положень статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року. Адже статті 47 і 227 ЦК УРСР 1963 року внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а частина друга статті 15 Закону «Про товарну біржу» регулювала форму цього договору у вужчому розумінні - як укладеного на товарній біржі;

спеціальна норма (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (ст. 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року) нормами. Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин))) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року) нормами. Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі .

18.Отже, укладення договору купівлі-продажу квартири на товарній біржі не потребувало нотаріального посвідчення.

19.Відтак договір купівлі-продажу №97/00027 від 09.12.1997 купівлі-продажу на товарній біржі квартири АДРЕСА_1 , про визнання якого дійсним позивач власне звернувся до суду з цим позовом, є дійсним в силу закону та не потребує визнання його ще раз дійсним в судовому порядку.

20.Оскільки права позивача не порушені, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.01.2025.

Суддя Ярема Х.С.