Справа № 279/7351/24
Провадження № 2/279/308/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/7351/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 22.10.2023 року між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 укладено договір позики №6354290, договір підписано електроним підписом. 11.01.2024 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту позики №6354290 від 22.10.2023 року. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 15.05.2024 року має заборгованість за договором позики №6354290 від 22.10.2023 року в розмірі 56916,00 грн., з яких: 18000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 38916,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

15.11.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики №76611952. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за договором позики №76611952 від 15.11.2023 року. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 26.07.2023 року має заборгованість за договором позики договором позики №76611952 від 15.11.2023 року в розмірі 36487,50 грн., з яких: 10500,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 25987,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

18.11.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4149944. 27.06.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27062024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором №4149944 від 18.11.2023 року. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 27.06.2024 року має заборгованість за кредитним договором №4149944 від 18.11.2023 року в розмірі 133770,00 грн., з яких: 24000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 109270,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

12.12.2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №20781-12/2023. 29.04.2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №29042024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором №20781-12/2023 від 12.12.2023 року. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 29.04.2024 року має заборгованість за кредитним договором №20781-12/2023 від 12.12.2023 року в розмірі 8000,00 грн., з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 6000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем проживання, відповідач копію ухвали про відкриття провадження з додатками отримала 17.12.2024 року. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реестрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».

Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір позики №6354290 від 22.10.2023 року, договір позики №76611952 від 15.11.2023 року, договір №4149944 від 18.11.2023 року та договір про надання кредиту №20781-12/2023 від 12.12.2023 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п.7 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 1050 ЦК України зазначає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що 22.10.2023 року між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 укладено договір позики №6354290, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала позику в розмірі 18000,00 грн., строком до 10.01.2024 року, зі сплатою 3.00000 % процентної ставки в день.

Відповідно до п. 4.2 договору строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди у формі та спосіб, у якій укладено цей договір позики.

21.11.2023 року між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 укладено додаткова угода №1 до договору позики №6354290, відповідно до якої дата повернення позики: 09.02.2024 року.

11.01.2024 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту позики №6354290 від 22.10.2023 року.

Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 15.05.2024 року має заборгованість за договором позики №6354290 від 22.10.2023 року (у межах погодженого сторонами строку кредитування), в розмірі 34146,00 грн., з яких: 18000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 16146,00 грн. сума заборгованості за відсотками. При визначенні розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за договором кредитної лінії від 05.01.2023 року, судом враховано, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору позики №6354290 від 22.10.2023 року не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення договору позики №6354290 від 22.10.2023 року та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики №6354290 від 22.10.2023 року підлягають частковому задоволенню, в розмірі 34146,00 грн.

15.11.2023 року між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та матюха М.Ю, укладено договір позики №76611952, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у позику грошорві кошти в розмірі 10500,00 грн., зі сплатою 2,5% в день, строком на 30 днів, термін повернення коштів 14.12.2023 року.

14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу від 14.06.2021 року за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників , включаючи суму основного зобов`язання (позики), плати за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.

Оскільки договір факторингу був укладений 14.06.2021 року, таким чином, позивач не набув права вимоги за договором позики від 15.11.2023 року, відповідно до договору факторину №14/06/21 від 14.06.2021 року, а відтак позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики №76611952 року від 15.11.2023 року задоволенню не підлягають.

18.11.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №414944, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала в кредт в розмірі 24500,00 грн., зі сплатою 2,00% в день, строком на 360 днів, орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 200900,00 грн.

27.06.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27062024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором №4149944 від 18.11.2023 року.

Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 27.06.2024 року має заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №414944 від 18.11.2023 року в розмірі 133770,00 грн., з яких: 24000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 109270,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідачем не оспорено факт укладення договору позики про надання коштів на умовах споживчого кредиту №414944 від 18.11.2023 року року та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №414944 від 18.11.2023 року підлягають задоволенню.

12.12.2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 20781-12/2023, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2000,00 грн., зі сплатою 2,50% в день, строком на 120 днів, дата повернення кредиту 09.04.2024 року. Відповідно до п. 7.1 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписами стронами та діє до повного виконання клієньом зобов`язань за ним.

29.04.2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №29042024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором №20781-12/2023 від 12.12.2023 року.

Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 29.04.2024 року має заборгованість за кредитним договором №20781-12/2023 від 12.12.2023 року в розмірі 8000,00 грн., з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 6000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідачем не оспорюється факт укладення договору про надання фінансового кредиту № 20781-12/2023 від 12.12.2023 року та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 20781-12/2023 від 12.12.2023 року підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України (0,74%).

Керуючись ст.ст.4-12,141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,610-612,628,629,638,1048,1050 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором позики №6354290 від 22.10.2023 року в розмірі 34146 (тридцять чотири тисячі сто сорок шість) гривень, станом на 09.02.2024 року; заборгованість за договором прро надання коштів на умовах споживчого кредиту №4149944 від 18.11.2013 року в розмірі 133770 (сто тридцять три тисячі сімсот сімдесят) гривень, станом на 27.06.2024 року; заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №20781-12/2023 від 12.12.2024 року в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, станом на 29.04.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати в розмірі 2610 (дві тисячі шістсот десять) 42 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: 07400, м. Бровари, вул. Лісова,2, поверх 4, Київська область, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом