Провадження № 2/127/5674/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 30.08.2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем з 19.08.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку регулярну та необхідну допомогу на утримання спільної з позивачем малолітньої дитини та на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку не надає. Позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та не в змозі самостійно забезпечити дитині гідний рівень життя. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2024 року у цивільній справі №127/28825/24 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в розмірі 1/8 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 30.08.2024 року і до 20.09.2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Антонюк І.В. 22.10.2024 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2024 року у цивільній справі №127/28825/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Антонюка Ігоря Володимировича про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2024 року у цивільній справі №127/28825/24 задоволено.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене 16.10.2024 року у цивільній справі №127/28825/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, скасовано.

Справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній категорично заперечує проти заявлених позовних вимогах, мотивуючи це тим, що на теперішній час на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, про що свідчать свідоцтва про народження, судові накази про стягнення аліментів 1/3 та 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) та звіти про відрахування та виплат військової частини НОМЕР_1 . Відповідач вказує на те, що відповідно до вище перелічених судових наказів з відповідача стягують 58% від усіх його доходів.

Також, одна із малолітніх доньок від першого шлюбу ОСОБА_5 , яка знаходиться на його утриманні, в 2023 році отримала важку травму голови, внаслідок якої втратила зір одного ока та потребує довготривалого лікування, догляду, а також додаткових витрат на лікування.

На сьогоднішній день як зазначає відповідач, він є незабезпечений житлом, знімати житло в м. Києві на кошти, які залишаються після відрахувань на аліменти, а також на лікування, відвідування ОСОБА_5 неможливо, фактично проживаю в підвалі (бомбосховищі) на території військової частини.

Вимога позивачки про стягнення з нього аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує реального матеріального положення та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

18.12.2024 року до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_6 про зменшення заявлених позовних вимог, в якій остання просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/9 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Вищевказана заява позивачки була задоволена та судом прийнято зменшення позовних вимог в частині розміру стягнення аліментів з 1/8 на 1/9 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Від відповідача 03.01.2025 року надійшов відзив на зменшені позовні вимоги та взагалі задоволенні позову, посилаючись на вже раніше викладенні у відзиві обставини.

Позивачем в свою чергу подано до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення по справі, в якому просить суд відхилити викладені у відзиві твердження відповідача, які є надуманими та такими, що не відповідають дійсності і покликані для уникнення зобов`язання передбаченого СК України щодо утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, але у відзиві просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, підтримує свою позицію та заперечення проти стягнення із нього аліменти на утримання дружини та просить суд відмовити позивачу у позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2022, який на підставі рішення Вінницького міського суду від 21.10.2024 року розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Згідно судового наказу від 13.12.2023 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки його доходу (заробітку).

Позивач разом з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з наявної в матеріалах справи Довідки про склад сім`ї виданої квартальним комітетом «П`ятничани» (а.с. 7).

З цих же доказів вбачається, що відповідач не проживає разом з позивачем та спільною малолітньою дитиною.

Згідно наданої відповіді №765060 від 02.09.2024 року з ЄДДР вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно до копії наказу №66-вб від 22.11.2022 року виданого ГУ ДПС у Вінницькій області, ОСОБА_3 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.11.2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання та обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню матері своєї дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 78-79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідач поданим відзивом та письмовими запереченнями проти позову з приводу заявлених позовних вимог не довів суду обставину неможливості надання матері своєї дитини утримання, до досягнення спільною дитиною трирічного віку, а надані докази не підтверджують погіршення його матеріального стану, а навпаки вказують на те, що відповідач має таку можливість надавати матеріальну допомогу (аліменти) колишній дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьох років і потребує такої допомоги.

Суд вважає, що не можуть бути підстоавю для відмови в задоволенні позову докази, які надані відповідачем у підтвердження того, що він поніс витрати на лікування та відвідування доньки ОСОБА_5 , яка в 2023 році отримала важку травму голови, внаслідок якої втратила зір одного ока та потребує довготривалого лікування, догляду, а також додаткових витрат на лікування, а саме платіжні інструкції (а.с. 127-130), які не містять реквізитів отримувача та призначення таких перказів коштів.

Крім того, відповідач не надав доказів того, що він незабезпечений житлом, і змушений проживати у військовій частині, де проходить військову службу, а саме ВЧ НОМЕР_1 .

Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, те, що відповідач фізично здорова особа, працездатного віку, військовослужбовець, отримує заробітну плату у військовій частині НОМЕР_1 , стягувані із нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 та 1/4 з урахуванням заявлених вимог не буде перевищувати 70 відсотків від його доходу, доказів того, що у відповідача складне матеріальне становище, останім суду не надано, його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох років має виконуватись з огляду також на те, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за спільною малолітньою дитиною сторін по справі і потребує такої допомоги від відповідача, як батька дитини і колишнього чоловіка позивачки.

Суд констатує той факт, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Розмір аліментів, визначений судом під час вагітності, може бути згодом збільшений або зменшений за позовом дружини або чоловіка.

Також, суд звертає увагу на те, згідно частини 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Як встановлено судом, на даний час розмір стягуваних за всіма рішеннями суду аліментів дійсно перевищує 50 % від усіх видів заробітків та доходів позивача, та на трьох дітей він має сплачувати розмір аліментів в частині не більше 1/4 та 1/3 частини від всіх його доходів, що в сукупному розмірі становить 58 % від його доходів.

Таким чином, розмір відрахувань із заробітної плати позивача у зв`язку зі стягненням з нього аліментів на виконання вищезазначених судових наказів та звалених вимог позивача, не буде перевищує 70 відсотків, тобто в межах встановлених законом.

Доводів та доказів які б слугували підставою для відмови у призначенні стягнення у вказаному розмірі аліментів відповідачем суду надано не було.

Належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища також не надано.

Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання колишньої дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в розмірі 1/9 частки від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною, трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.79 СК України з дня подання позовної заяви, тобто у даній справі з 30.08.2024 року.

При цьому розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211 гривень 20 копійок гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 91, 180, 183,184, 191 Сімейного кодексу України, ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в розмірі 1/9 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 30.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення суми платежу по аліментам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: