Провадження № 2-о/615/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

перевіривши в приміщенні суду міста Валки Харківської області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про встановлення юридичного факту,

встановив:

21.01.2025 із Подільського районного суду м. Києва до Валківського районного суду Харківської області надійшли матеріали цивільної справи із заявою, підписаною представником заявника Ніколаєвим В.І., зі змісту якої в порядку п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України просить встановити юридичний факт, що станом на 18.07.2013 при укладанні додаткової угоди №2 до Договору відступлення права вимоги №1034/44 від 16.07.2013 між АТ «ПУМБ» та ТОВ «АНСУ» було передано право вимоги до ОСОБА_1 на суму 69865,85 грн., як фактично передану вимогу.

Перевіривши матеріали цивільної справи, заявляю самовідвід з наступних підстав.

В моєму провадженні перебувала цивільна справа №615/426/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», ТОВ «АНСУ», де позивач просив визнати пункт додаткової угоди №2 від 18.07.2013 до договору відступлення права вимоги №1034/44 від 16.07.2013, яким відступлено право вимоги ПАТ «ПУМБ» до ТОВ «АНСУ» про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 740,88 доларів США на дату укладання договору та додаткової угоди, недійсним у зв`язку із відсутністю у ТОВ «АНСУ» ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої НБУ; визнати пункт додаткової угоди №2 від 18.07.2013 до договору відступлення права вимоги №1034/44 від 16.07.2013, яким було відступлено право вимоги банком ПАТ «ПУМБ» до ТОВ «АНСУ» про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 69 865,85 грн. на дату укладання договору та додаткової угоди фактично переданою вимогою.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 04.08.2022 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Отже, суд пов`язаний власною позицією щодо спірних відносин, що може викликати сумніви в об`єктивності судді.

Ст.126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий суд, яке полягає, зокрема, у забезпеченні розгляду справи незалежним і безстороннім судом, що також закріплено і національним законодавством.

Одним із способів забезпечення та гарантування незалежності і безсторонності судового розгляду є інститут відводу, який полягає у тому, що кожна із сторін судового провадження за наявності для того визначених законом підстав має право заявити відвід або самовідвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З урахуванням відсутності законодавчо визначених критеріїв обґрунтованості таких сумнівів, що пов`язується із їх можливим виникненням у кожному окремому судовому провадженні в залежності від певних об`єктивно існуючих обставин, поведінки судді, його переконань, інших чинників, при розгляді відповідної заяви про відвід, суд вважає за доцільне зазначити, що такі критерії в певній мірі закріплені Бангалорськими принципами поведінки судді від 19.05.2006, схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, а також Кодексом суддівської етики, затвердженим XI черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013.

В ст.10,15 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно п.1.3 Бангалорських принципів суддя повинен не тільки виключати будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робити це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу.

П.2.5. Бангалорських принципів закріплене правило, за яким суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Виникнення сумніву у неупередженості судді не завжди пов`язується із якимись реально існуючими порушеннями, допущеними суддею, і для констатації того факту, що суддя не може брати участі у судовому провадженні та його відводу із цієї підстави іноді достатньо самого факту виникнення сумніву у неупередженості судді як в учасника судового провадження, так і у сторонньої особи.

Критерії незалежності та об`єктивності суду, а також сумніви в безсторонності суду, як підстава для відводу судді, неодноразово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини, який у справах «Моріспроти Франції» (Morice vs France №29369/10,п.73), «Паунович проти Сербії» (Paunovic vs Serbia №54574/07,п.35) зазначив, що у разі виникнення сумнівів у відсутності неупередженості судді, його безсторонність слід оцінити за суб`єктивними і об`єктивними критеріями, зауваживши, що за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, а об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості.

Європейський суд з прав людини відповідними рішеннями у справах «Паунович проти Сербії» (Paunovic vs Serbia № 54574/07), «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein vs Switzerland № 33958/96), «Томан проти Швейцарії» (Thomann vs Switzerland № 33/1995/539/624) з приводу об`єктивного критерію звернув увагу на необхідність встановлення, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Слід зазначити, що вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, як зазначив Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Де Куббер проти Бельгії» (Cubber vs Belgium, №9186/80 п.26), «Мікаллеф проти Мальти» (Micallef vs Malta №17056/06 п.98), «Волков проти України» (Volkov vs Ukraine №21722/11, п.106), «Денисов проти України» (Denisov vs Ukraine №76639/11 п.63), необхідно мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, "справедливість повинна бути не тільки справедливою, вона також повинна бачитися такою".

Впевненість у необ`єктивності судового розгляду і невпевненість в об`єктивності такого розгляду має суттєву різницю, а тому сумнів, як такий сам по собі, не є підтвердженням певної упередженості судді. Його виникнення і існування лише свідчить про те, що учасники судового провадження, а також сторонні особи не можуть з впевненістю стверджувати про об`єктивність судового розгляду.

Враховуючи вимоги ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка передбачає право сторін на справедливий, незалежний і безсторонній суд, з метою уникнення у сторін сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.40,259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Токмакової Алли Петрівни задовольнити.

Цивільну справу №758/16456/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про встановлення юридичного факту, передати до канцелярії Валківського районного суду Харківської області для передачі іншому судді, визначеному в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Токмакова