Єдиний унікальний номер: 379/1368/24
Провадження № 2/379/62/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в якому просив: поділити спільне сумісне майно подружжя, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь грошову компенсацію вартості 50% автомобіля «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 - в сумі 303538,5 грн. (триста три тисячі п`ятсот тридцять вісім грн. 50 коп.); автомобіль «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 607077 грн. залишити у власності відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що сторони 11.04.2017 року зареєстрували шлюб у Таращанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 25. Позивач зазначає, що у них з відповідачкою різні погляди на сімейне життя і тому спільне проживання з нею неможливе, вони тривалий час проживають окремо один від одного. Він вернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

За час спільного проживання ними було набуто наступне майно: автомобіль Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований в Територіальному сервісному центрі № 3242 МВС в Київській області на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 607077 грн.

Вказує, що дізнавшись про те, що він має намір звернутися до суду з позовом про поділ майна подружжя, відповідачка повідомила йому, що має намір зняти з обліку автомобіль та без його згоди продати. 16.10.2024 ухвалою Таращанського районного суду Київської області було накладено арешт на Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований в Територіальному сервісному центрі № 3242 МВС в Київській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спірний автомобіль перебуває у фактичному користуванні відповідачки та є неподільною річчю він претендує на отримання горшової компенсації вартості 50%. Автомобіль Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 607077 залишити у власності відповідача. Вартість автомобіля Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , підтверджується інформацією за № 43 від 30,.09..2024, як надана судовим експертом Петрушанко В.Ф. Враховуючи, що згоди стосовно поділу майна подружжя між сторонами не досягнуто, то позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

24.10.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Шабрацькому Г.О.

28.10.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У листопаді 2024 року на адресу суду відповідачкою ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2017 року по 22 жовтня 2024 року, рішенням Таращанського районного суду від 22 жовтня 2024 року шлюб між ними було розірвано, рішення суду набрало законної сили 22 листопада 2024 року. Вказаний шлюб був сторонами другий, вперше вони уклали шлюб у 2007 році, розірвали шлюб згідно рішення суду у 2014 році. За час спільного проживання у їхній спільній сумісній власності перебували не тільки автомобіль Volkswagen Passat» 2017 року випуску, який просить поділити відповідач (позивач за первісним позовом), а й багато іншого спільно нажитого майна, оскільки 18 років спільної праці, як одна сім`я мають свої матеріальні результати.

У кінці серпня- на початку вересня 2024 року після чергової сварки , позивачка переїхала жити до помешкання своїх батьків, на даний час і проживає. Коли переїжджала до батьків забрала і свій автомобіль марки Volkswagen Passat» 2017 року випуску який купувався для неї. У ОСОБА_1 наявний інший автомобіль і не один якими він користується.

За таких підстав ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою у якій просила поділити спільне майно подружжя, а саме Volkswagen Passat» 2017 року випуску, р.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_1 , передавши автомобіль у одноособову власність відповідачу ( позивачу за первісним позовом) ОСОБА_1 , та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 50% вартості автомобіля, що становить 303538,50 грн.

18.12.2024 ухвалою суду до спільного розгляду із первісним позовом прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та призначено підготовче судове засідання.

23.01.2025 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від позивача за первісним позовом, в якій останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати по первісному позову бере на себе.

23.01.2025 відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, у заяві також зазначено, що первісний позов визнає повністю та зустрічний позов просить залишити без розгляду.

За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки сторони на стадії підготовчого провадження звернулися до суду із заявами, в яких зазначили про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання вказаних позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2, ч.3 ст.13 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність. Цей принцип полягає у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач або його представник подали заяву про залишення позову без розгляду.

Встановлено, що 23.01.2025 позивач за зустрічним позовом подала заяву про залишення зустрічного позову без розгляду. Вжиття цього процесуального заходу є не правом, а обов`язком суду.

З огляду на це суд вважає, що зустрічний позов належить залишити без розгляду.

Судом встановлено, що з 11 квітня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Таращанського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року.

Вказане рішення набрало законної сили 22.11.2024.

За час спільного проживання як подружжя сторони набули у власність автомобіль марки Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований в Територіальному сервісному центрі № 3242 МВС в Київській області на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується листом Територіального сервісного центру № 3242 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях № 31/33/3242-1824-вн-2024 від 11.10.2024 (10388) (а.с.15).

Відповідно до листа судового експерта Петрушанко В.Ф. № 43 від 30.09.2024, про надання інформації щодо ринкової вартості автотранспортного засобу, вбачається, що вартість аналогічного автомобіля на 30.09.2024 р. а саме: автомобіля Volkswagen Passat», VIN НОМЕР_1 , 2017 р.в. тип легковий седан- 607077 грн. Більш точне встановлення ринкової вартості, як в сторону збільшення або зменшення, можливе після проведення експертизи при наданні авто для огляду(а.с.16).

Положеннями ч. 1, 2ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу); Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Майно нажите під час шлюбу є спільною власністю подружжя, реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. (Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 161/14048/19 постанова від 29.01.2021 року).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно з ч. 3ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02. 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 року у справі №404/1515/16-ц.

Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17.

Відповідно до ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від у часті в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в шлюбі з дружиною ОСОБА_2 придбали спірне майно: транспортний засіб «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , тож за презумпцією спільності права власності подружжя, вказане майно належить їм на праві спільної сумісної власності тобто по 1/2 частині придбаного майна.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Оскільки сторонами не було заявлено клопотань про проведення судової експертизи, суд, враховуючи викладене, вважає за доцільне визнати вказаний транспортний засіб об`єктом спільної сумісної власності сторін та в порядку поділу спільного майна залишити в особистій приватній власності ОСОБА_2 вказаний автомобіль, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію за його грошову частку у розмірі 303538,5 грн.

Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем та що зустрічний позов залишено без розгляду, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням поданих сторонами заяв, суд залишає понесені судові витрати за кожним з ним.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.10.2024 року, мають бути скасовані з метою реалізації сторонами своїх майнових прав.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 141, 200, 206 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити спільне сумісне майно подружжя, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошову компенсацію вартості 50% автомобіля «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 - в сумі 303538,5 грн. (триста три тисячі п`ятсот тридцять вісім грн. 50 коп.).

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 автомобіль «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір- чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 607077 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя- залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, що містяться в ухвалі судді Таращанського районного суду Київської області від 16.10.2024 року, про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, колір чорний, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 607077 грн, який зареєстрований у Територіальному сервісному центрі МВС № 3242 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Понесені судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2025

Суддя:Г. О. Шабрацький