Провадження №2/369/5046/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» до держави російської федерації в особі: міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії рф,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом держави російської федерації в особі: міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії рф, в якому просить суд стягнути з держави російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації (місцезнаходження: 119991, російська федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, код 13180000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» (; місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 4/26) суму завданих реальних збитків у розмірі 39 899 833 (тридцять дев?ять мільйонів вісімсот дев?яносто дев?ять тисяч вісімсот тридцять три) гривні 81 (вісімдесят одна) копійка, що є еквівалентом 1 091 095,47 (один мільйон дев?яносто одна тисяча дев?яносто п?ять) доларів США 47 центів.

Стягнути з держави російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації (місцезнаходження: 119991, російська федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, код 13180000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» (; місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 4/26) 11 448 848,00 (одинадцять мільйонів чотириста сорок вісім вісімсот сорок вісім гривень) 00 копійок суму упущеної вигоди від неможливості отримання доходу в процесі нормальної операційної діяльності ТОВ "Сяйво краси", що виникла внаслідок вчиненої російською федерацією збройної агресії в Україні, що є еквівалентом 277 677,0 (двісті сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят сім) доларів США.

Стягнути з держави російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації (місцезнаходження: 119991, російська федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, код 13180000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» (; місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 4/26) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень 00 коп.

Розглянувши позовну, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

У частині 1 статті 2ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Зокрема, згідно з частиною 1статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 2ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2021 року (справа №367/4695/20): критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» звернулося до суду з позовом до держави російської федерації в особі: міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії рф.

Відповідно до змісту договірних відносин складське приміщення, яке орендувалось «Б`ЮТІ ХАБ» знаходилось за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, вул. 21 -км Житомирського шосе, секція Д складу №2, літери Н.

Позивач просить стягнути з відповідача суму завданих реальних збитків у відповідному розмірі, суму упущеної вигоди від неможливості отримання доходу в процесі нормальної операційної діяльності ТОВ «Сяйво краси», що виникла внаслідок вчиненої російською федерацією збройної агресії в Україні та суму витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» є юридичною особою, місцезнаходження якої є: Україна, 01030, місто Київ, вул. Пирогова, буд. 4/26.

Тобто, спір виник між юридичною особою - позивачем та іноземною державою-агресором як особливим суб`єктом, статус якого може бути прирівняно до юридичної особи публічного права.

У розрізі предмета спору слід зазначити, що у цій справі спір виник з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої господарюючому суб`єкту пошкодженням його майна, яке використовувалось у господарській діяльності.

З огляду на наведені критерії розмежування юрисдикції, суб`єктний склад спору та його предмет, суддя вважає, що спір у даній справі не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в судах загальної юрисдикції, оскільки містить ознаки господарського спору та має вирішуватися у порядку господарського судочинства.

Схожа позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року (справа №405/4179/18), де зроблено висновок про те, що спір юридичної особи з органами державної влади про відшкодування шкоди, завданої їхньою бездіяльністю, належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини, у відкритті провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» до держави російської федерації в особі: міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії рф - слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, роз`яснивши заявнику його право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст.186,258-261,272 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯЙВО КРАСИ» до держави російської федерації в особі: міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії рф.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Оксана СКРИПНИК