Справа № 932/7389/22
Провадження № 2-ві/932/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Міняєва Андрія Олександровича про відвід головуючого у справі - судді Цитульського В.І. у цивільній справі № 932/7389/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталія Павлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, про визнання недійсними довіреності та договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. перебуває цивільна справа № 932/7389/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталія Павлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, про визнання недійсними довіреності та договору дарування.

23.01.2025 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Міняєва Андрія Олександровича про відвід головуючого у справі судді Цитульського В.І. у даній цивільній справі № 932/7389/22.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 для розгляду вказаної заяви про відвід визначена суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцева Т.О.

У відповідності до положень ч.13 ст. 7, ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про відвід, ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 932/7389/22, суд вважає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 36 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно до ч.8, 9, 11 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до положень п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно із оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

В п.105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

В заяві про відвід судді Цитульського В.І. у даній цивільній справі, яка надійшла 23.01.2025 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, заявник - представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Міняєв А.О. посилається на те, що 28.06.2024 суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульським В.І. було прийнято до свого провадження дану цивільну справу та розпочато її розгляд спочатку на підставі п.12 ст.33 ЦПК України. Суддя Цитульський В.І. тричі призначав чергові судові засідання на 06.11.2024 на 14-00, 28.11.2024 на 14-00 та 16.12.2024 на 11-00, які не відбулись. Після ознайомлення з матеріалами справи представнику позивача стало відомо, що судове засідання, призначене на 06.11.2024, було анульовано у зв`язку із тим, що суддя так просто узяв собі день відпочинку, що підтверджується Технологічним документом. Наступні судові засідання 28 листопада та 16 грудня також не відбулись за відсутності будь-яких об`єктивних підстав для цього, при тому, що обидва рази представники позивача та відповідачів з`являлись у судові засідання. Більш того, як вбачається з судового протоколу від 16.12.2024, об 11 год. 20 хв. суддя "відкрив судове засідання та переніс розгляд справи на 13.01.2025 у зв`язку із тим, що "учасники справи у судове засідання не з`явились", що не тільки не відповідає дійсності, а свідчить про умисну фальсифікацію головуючим суддею фактів та фактичних обставин. Представник позивача в заяві вказує про те, що 16 грудня 2024 року на 11 годину у судове засідання вчасно з`явились обидва представника сторін: він та представник відповідачів - адвокат Гуржій К.С., які очікували виклику біля кабінету судді Цитульского К.І. Приблизно об 11 год. 30 хвилин секретар судді або його помічник повідомили сторони, що вони вільні, а засідання переноситься на 13 січня 2025 року на 13-00. Після чого, спочатку він - представник позивача, а потім і адвокат Гуржій Костянтин Сергійович розписалися у розписці, де була зазначена дата наступного судового засідання 13 січня 2025 року на 13-00. Відповіддю начальника Територіального управління судової охорони у Дніпропетровській області від 22.01.2025 підтверджується, що 16 грудня у день судового засідання він - представник позивача перебував в приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в період з 10 год. 42 хв. до 11 год. 47 хв. За таких обставин, він вважає, що такі безпідставні перенесення судових засідань за ініціативою судді Цитульского В.І. не тільки не були обумовлені поважними причинами, а були сфальсифіковані, що знайшло своє підтвердження в Протоколі судового засідання від 13.12.2024. Після чого, всупереч положенням процесуального закону, якого повинні дотримуватися всі учасники судового процесу, вбачається, що головуючий у справі суддя Цитульський В.І. не тільки не дотримується встановлених ЦПК України розумних строків судового розгляду і безпідставно відкладає розгляд справи, а й ще викривлює фактичні обставини та факти, приховуючи явку представників у судове засідання з метою в черговий раз відкласти проведення судового засідання. За таких обставин, вбачається упередженість та необ`єктивність судді Цитульського В.І., який не дотримується вимог процесуального закону, не виконує вимоги чинного ЦПК України, безпідставно порушує розумні строки судового розгляду та демонструє сторонам процесу абсолютний правовий нігілізм, що неприпустимо та не відповідає принципам верховенства права. Наведене, за твердженням представника позивача, ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді справи. За таких обставин, на теперішній час у сторони позивача виникають сумніви в неупередженості, професіоналізмі та об`єктивності судді Цитульского В.І.

Представник позивача - адвокат Міняєв А.О. зазначає, що згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. В тому випадку, коли у учасника процесу могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, суддя має бути відведений на підставі п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України. Згідно із висновками ЄСПЛ: відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. В даному випадку суб`єктивне ставлення та особисте неприязне відношення до сторони позивача та його позовних вимог проявляється суддею до заяв, клопотань сторони позивача, змінюючи при цьому позицію інших учасників процесу, а саме представника відповідачів, для мотивування і обґрунтування відмови у задоволенні клопотань представника позивача, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді у справі. За вищезазначених підстав, він - представник позивача вважає, що існують достатні ознаки, що вказують на прояви особистої упередженості судді Цитульского В.І., який розглядає справу, та існують беззаперечні факти, які є підставою для сумніву в його безсторонності. Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Посилаючись на зазначене, представник позивача - адвокат Міняєв А.О. просить задовольнити дану заяву позивача - ОСОБА_1 про відвід судді Цитульського В.І., відвести його від розгляду цивільної справи №932/7389/22, а справу передати на розгляд в іншому складі суду.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 24.01.2025 заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у даній цивільній справі передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, з посиланням на необгрунтованість цієї заяви. Як зазначено суддею Цитульським В.І. у даній ухвалі, 06.11.2024 судове засідання не відбулося оскільки головуючий суддя взяв день відпочинку за раніше відпрацьований вихідний день, викладене відповідає вимогами трудового законодавства та практиці слідчих суддів суду, окрім того необхідність відпочинку 06.11.2024 була обумовлена участю судді у тестуванні в приміщенні ВККСУ (хоча тестування не відбулося, суддя не мав можливості повернутися з м.Києва до м. Дніпра та взяти участь в судових засіданнях 06.11.2024). Також вказано про те, що 28.11.2024 суддя перебував на лікарняному; 16.12.2024 судове засідання було знято з розгляду у зв`язку із розглядом суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у справі №932/8488/24. Також, суддя зазначив, що дійсно у справу вкладено протокол судового засідання від 16.12.2024, у якому вказано про відкладення судового засідання у зв`язку із неявкою учасників, проте складення протоколу судового засідання не відноситься до завдань головуючого судді.

Вбачається, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з грудня 2022 року перебуває цивільна справа № 932/7389/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталія Павлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, про визнання недійсними довіреності та договору дарування.

У відповідності до матеріалів даної цивільної справи, відповідно до Розпорядження в.о.керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 для розгляду даної цивільної справи був визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., який ухвалою від 21.06.2024 прийняв справу до свого провадження та залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху з наданням їй строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.06.2024 було призначено підготовче провадження по розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 07.10.2024 було відмовлено у задоволенні клопотань представника позивача про призначення експертизи, витребування доказів та виклик свідка; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.11.2024.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, на а.с. 29 міститься Технологічний документ від 05.11.2024 «Анулювання дати слухання судового розгляду» у справі № 932/7389/22 про анулювання дати призначення у справі: 06.11.2024 з посиланням на день відпочинку судді за раніше відпрацьований. Судове засідання у даній справі було призначено на 28.11.2024 о 14-00 год.

З Табелю обліку робочого часу працівників Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська вбачається, що суддя Цитульський В.І., який також є слідчим суддею, дійсно мав дні відпочинку в період з 04 листопада 2024 по 06 листопада 2024 року включно; в період з 27 листопада 2024 по 29 листопада 2024 року він перебував на лікарняному, тому, відповідно, судове засідання по даній цивільній справі, призначене на 28.11.2024, не відбулося та було перепризначено на 16.12.2024.

Матеріали цивільної справи містять Протокол судового засідання від 16.12.2024, складений секретарем судового засідання Дубовик К.В., з якого вбачається, що в зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання було відкладено на 13.01.2025.

Як зазначено в ухвалі судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 24.01.2025 про розгляд заяви позивача ОСОБА_1 про відвід, 16.12.2024 судове засідання було знято з розгляду у зв`язку із розглядом суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у справі №932/8488/24; дійсно у справу вкладено протокол судового засідання від 16.12.2024, у якому вказано про відкладення судового засідання у зв`язку із неявкою учасників, проте складення протоколу судового засідання не відноситься до завдань головуючого судді, що не може свідчити про упередженість чи суб`єктивність судді щодо однієї із сторін.

Статтею 248 ЦПК України передбачено, що у судовому засіданні секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відомості, які зазначаються у протоколі судового засідання, передбачені ч.2 цієї статті. Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання і приєднується до справи (ч.3). Таким чином, вбачається, що саме секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, який повинен містити відомості, передбачені ч.2 ст. 248 ЦПК України.

Щодо доводів заяви про відвід стосовно тривалого розгляду справи, вбачається, що дана цивільна справа була прийнята суддею Цитульським В.І. відповідно до ухвали 21.06.2024, ухвалою суду від 28.06.2024 було призначено підготовче провадження по розгляду даної справи, 24.09.2024 до суду надійшли витребувані за клопотанням представника позивача докази, 07.10.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Суд вважає, що зазначеним в заяві про відвід підставам щодо сумніву заявника в об`єктивності та неупередженості судді Цитульського В.І. при розгляді ним даної цивільної справи беззаперечних доказів не надано. Вбачається, що призначені на 06.11.2024, 28.11.2024, 16.12.2024 судові засідання не відбулися з поважних причин; крім того, саме секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання та викладає його зміст. Наведені в заяві про відвід обставини, які, на думку заявника, є підставою для задоволення відводу судді Цитульському В.І., не можуть оцінюватись як сумнів у неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи у розумінні приписів ст. 36 ЦПК України та не можуть бути підставою для відводу від розгляду даної справи. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, зважаючи на те, що заява про відвід не містить посилань на існування обставин, визначених саме ст. 36 ЦПК України, як підстав для відводу судді Цитульського В.І. від розгляду даної цивільної справи і наявних доказів упередженості судді при розгляді даної цивільної справи не надано і судом не встановлено, суд приходить до висновку, що дана заява про відвід судді Цитульського В.І. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36-40, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Міняєва Андрія Олександровича про відвід головуючого у справі - судді Цитульського В.І. у цивільній справі № 932/7389/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталія Павлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, про визнання недійсними довіреності та договору дарування, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева