Справа № 156/1491/24
Провадження № 2/156/57/25
Рядок статзвіту № 68
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Комзюк Н.Н.

за участю секретаря судового засідання - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білецька І.М. 28 листопада 2024 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15 травня 2015 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає з позивачем. Спільне життя у сторін не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та довіри один до одного, шлюб існує лише формально та суперечить інтересам позивача.

Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області (Бахаєва І.М.) від 29.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024, здійсненого на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Іваничівського районного суду Волинської області №62 від 30.12.2024, справа №156/1491/24 (номер провадження 2/156/424/24) передана на розгляд судді Комзюк Н.Н.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 31.12.2024 справу №156/1491/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до провадження суддею Комзюк Н.Н., вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача адвокат Білецька І.М. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача адвокат Колодійчук Н.В. подала заяву, у якій зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. Просила розглядати справу без її участі та участі відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 15 травня 2015 року Виконавчим комітетом Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №3. Дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_4 ».

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та довіри один до одного, наразі шлюб існує лише формально.

Відповідач дані обставини не заперечував, бажання зберегти шлюб не виявив, позовні вимоги визнав.

Згідно зі ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Положеннями ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Бажання відновити своє дошлюбне прізвище відповідач не виявила.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст.104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Суд приходить до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатила 1211,20 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 01 жовтня 2024 року.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн.

Згідно з позовом витрати на професійну правничу допомогу становлять 2000 грн. При цьому, представник зазначила, що до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, нею будуть подані докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки, до закінчення судових дебатів у справі, позивач не надала доказів на підтвердження розміру понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, питання щодо розподілу цих витрат судом не вирішується, а з огляду на вищевказану заяву позивача, підлягає розгляду у порядку, визначеному ст.270 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76 - 81, 89, 206, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 травня 2015 року Виконавчим комітетом Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №3, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. відповідно до платежу (квитанції) АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 01 жовтня 2024 року на рахунок UA0003484, ГУК у Волин.обл./смтІваничі/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, призначення платежу - судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Згідно вимог п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Н. Комзюк