Справа № 462/5174/23
УХВАЛА

28 січня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Постигач О.Б.

за участю секретаря: Кмошик С.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Галайко Наталії Миронівни,

в с т а н о в и в:

На розгляді судді Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н.М. перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

23.01.2025 представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Галайко Н.М., яку мотивує тим, що вона не довіряє складу суду у зв`язку з тим, що позов про поділ спільного майна подружжя є завідомо безпідставним, має ознаки штучного позову, оскільки не заявлено вимоги про поділ боргу. Спільне майно подружжя нібито придбані за позичені кошти, однак суд не бачить і не хоче бачити тої обставини, що подружжя за спільні кошти придбали майно, про що сторонами вказано у процесуальних заявах та заявах по суті. 02.11.2023 протокольною ухвалою здійснено перехід до судового розгляду справи. Станом на сьогодні справу не розглянуто, рішення не винесено. Суд протидіє у врегулюванні спору шляхом досягнення угоди між сторонами. Суд зволікає із розглядом справи і винесенням рішення. Відтак, на підставі вказаного сторона відповідача вважає, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М. вчиняє перешкоди відповідачу у доступі до правосуддя.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід судді, оглянувши матеріали справи № 462/5174/23, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із змісту ч.3 ст.39 ЦПК України вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

В обґрунтування своєї заяви про відвід головуючого судді Галайко Н.М. заявник ОСОБА_1 не навела належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені нормами ЦПК України, подана заява не містить належних обґрунтувань та мотивів відводу.

Згідно з роз?ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що викладені в заяві підстави недовіри судді, які пов`язані із розглядом позову, який на думку заявника є безпідставним, а також порушення строків розумності розгляду справи, що на думку заявника порушує принцип верховенства права, не ґрунтуються на вимогах ст.36 ЦПК України. ОСОБА_1 не вказано, яким чином суддя Галайко Н.М. протидіє у врегулюванні спору шляхом досягнення угоди між сторонами. Також ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості та необ`єктивності судді Галайко Н.М., а тому підстави для задоволення заяви про відвід головуючого судді Галайко Н.М. відсутні.

Керуючись ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Галайко Наталії Миронівни у цивільній справі № 462/5174/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Постигач О.Б.

Оригінал ухвали