Провадження № 2/521/918/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.,

при секретарі Корнієнко Л. В.,

позивачки ОСОБА_1

представниці відповідача адвокатки Сікора Н. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

У серні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів: 1) на утримання доньки у розмірі 179477,41 грн. та пеню у розмірі 179477,41 грн.; 2) на утримання матері до досягнення дитиною 3х років 63 537,68 грн та пеню у розмірі 63 537,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, рішення му справі № 522/1839/23, видане Приморським районним судом м. Одеси від 11.04.2023 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу зі позивачем залишилася проживати дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.09.2023 року, про що у Книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний актовий запис №2635 від 22.06.2021 року. Згідно з виконавчим листом у справі № 521/16539/21 від 28.06.2022 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки доходу з 18.10.2021 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 () і на утримання матері доходу до досягнення дитиною 3-х років до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, відповідач протягом встановленого терміну аліменти сплачував частково, останні місяці не сплачував взагалі. Відповідно до Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, виданого Приморським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сума заборгованості на утримання доньки ОСОБА_3 станом на 01.08.2024 рік становить 179477,41 грн., сума заборгованості на утримання матері станом на 01.08.2024 становить 63537,68 грн. Враховуючи викладене, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.09.2024 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2024 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні участі не приймав. Надав до суду відзив, к якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказав, що є військовослужбовцем, відтак склад і порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців дещо відрізняється від заробітної плати, що тягне за собою нюанси розрахунку й утримання податків та зборів, визначення бази для утримання аліментів. Як відомо, виконавець у день відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Виконавча служба не направляла постанову до військової частини відповідача, що призвело до нарахування боргу не з його вини. Крім того, є суперечливим твердження позивача щодо того, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання доньки, з урахуванням тих обставини, що за весь час сплати аліментів у позивача були відсутні майнові претензії до нього. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач зверталася до ОСОБА_2 про необхідність виконання рішення суду у добровільному порядку, повідомивши його про способи перерахування коштів, її номер банківського рахунку, або інші можливі способи перерахування аліментних платежів. Тому відсутні підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментних платежів, оскільки вина відповідача у виникненні заборгованості відсутня, а також відсутній умисел на ухилення від сплати заборгованості за аліментами.

Представниця відповідача адвокатка Сікора Н. Є. у судовому засіданні просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, пояснила, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем з травня 2022 року, проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_2 , до травня 2022 року офіційно не був працевлаштований. Зазначила, що відповідач ніколи не відмовлявся сплачувати аліменти на дитину, не приховував свої доходи, та саме за його заявою до виконавця з нього стягуються аліменти. Щодо стягнення з нього аліментів на дружину до досягнення дитиною 3-х років, та що з його заробітної плати стягуються аліменти на дружину він не знав, про наявність заборгованості також не знав. Вказала, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо звернення стягнення на заробітну плату відповідача, відповідач втратила право на отримання аліментів на своє утримання з часу вступу в новий шлюб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2023 року по справі № 522/1839/23 шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.13-15)

Від шлюбу сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13.09.2023 року.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_4 ) на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів (заробітку) доходу батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 18.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання в розмірі частки від всіх видів (заробітку) доходу відповідача. Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 18.10.2021 року до досягнення ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_4 ) додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 в розмірі - 287,50 грн. (а.с.16-18)

З довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання від 07.08.2024 року № 134625, видана Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що згідно з матеріалами виконавчих проваджень:

- АСВП № 69314232 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16539/21 виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 28.06.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів (заробітку) доходу батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи 18.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.08.2024р. наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 179 477,41 грн.

- АСВП № 69314456 з примусового виконання виконавчого листа №521/16539/21 виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 28.06.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів (заробітку) доходу відповідача. Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 18.10.2021 року до досягнення ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_3 . станом на 01.08.2024р. наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 63537,68грн. (а.с.6)

Також, надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. (а.с.7-10)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.06.2023 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6 , подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». (а.с.12)

З копії військового квитка серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 11.05.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 призваний у Збройні Сили України. (а.с.49) З 04.04.2024 року проходить військову службу у в/ч НОМЕР_7 . (а.с.51)

Відповідно до вимог ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач не виконує рішення суду, яким стягнуто з нього аліменти на утримання дитини та на утримання дружини. Розмір заборгованості по аліментах на утримання дитини ОСОБА_3 , який підлягає стягненню, становить 179477,41 коп., згідно розрахунку заборгованості, та на утримання дружини 63537,68 грн..

Вказана сума боргу утворилася внаслідок нарахування її на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, та є обов`язковим до виконання, а тому підлягає стягненню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідна заборгованість по аліментам визначена в порядку виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.06.2022 року про стягнення аліментів, яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження". Вимога про її стягнення фактично є повторною, а тому задоволенню не підлягає.

Такий висновок суду відповідає усталеній практиці Верховного суду, зокрема висновкам, викладеним в постанові КЦС ВС від 15 вересня 2021 року по справі № 712/6079/18.

Водночас, суд доходить висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 2ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і не договірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Частиною першою ст. 196 СК України, встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 вересня 2018 року справа № 759/9457/15-ц відійшла від попереднього висновку Верховного Суду України та висловила висновок, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A 1 х1%х Q 1) + ( A2 х1%х Q2)+………. (A nї1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абз.1 ч.1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач на виконання судового рішення мав сплачувати на утримання доньки ОСОБА_3 , аліменти з 18.10.2021 р. до повноліття дитини. Посилання сторони відповідача про те, що він не знав що з нього мають стягуватись аліменти на утримання дружини не заслуговують на увагу, оскільки такі вимоги розглядались одночасно з вирішенням питання щодо стягнення аліментів на дитину, доказів оскарження такого рішення матеріли справи не містять.

Твердження сторони відповідача про те, що саме державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо звернення стягнення на його заробітну плату, неповідомлення військової частини про відкриття виконавчого провадження, неповідомлення позивача про можливість виконання рішення суду у добровільному порядку не свідчать про відсутність вини ОСОБА_2 у виникненні заборгованості. Наявними доказами не доведено, що відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів, починаючи з часу офіційного працевлаштування в травні 2022 року. Таким чином, ним не спростовано презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України.

Окрім того, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За відсутності належних та допустимих доказів суд не може дійти висновку й про те, що боржник мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів. Відповідно, позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Отже, з позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені з заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 18 жовтня 2021 року по 01 серпня 2024 року у розмірі 179477,41 грн., та пені за заборгованість зі сплати аліментів на дружину за період з 18 жовтня 2021 року по 01 серпня 2024 року у розмірі 63537,68 грн., оскільки такий розмір пені не перевищує розміру заборгованості.

Вказаний розрахунок позивачем здійснено за формулою: розмір заборгованості*1%*998 днів прострочення (проте не більше 100 % розміру суми заборгованості).

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, та позивачка звернулась до суду з приводу стягнення пені по аліментам на утримання дитини за період 18 жовтня 2021 року по 01 серпня 2024 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення пені зі сплати аліментів на дитину, та стягнення відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 18 жовтня 2021 року по 01 березня 2024 року в розмірі 100 % заборгованості, а саме в сумі 166025,21 грн. 00 коп., оскільки строк прострочення сплати аліментів за кожним місячним платежем у вказаній в позовній заяві період перевищує 100 днів. При цьому, за період з квітня 2024 р. липень 2024 р. з відповідача підлягає стягненню пеня по аліментам на утримання дитини у розмірі 6188,013 грн.:

-За квітень 2024 року (3363,05*1%*92 дні) = 3094,006 грн.;

-За травень 2024 року (3363,05*1%*61 день) = 2051,461 грн.;

-За червень 2021 року (3363,05*1%*31 день)=1042,546 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 18 жовтня 2021 року по липень 2024 року станом на 01 серпня 2024 року у розмірі 172 213 грн. 22 коп. (166 025 грн. 00 коп. + 6 188 грн. 03 коп.)

Також, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утриманн дружини ОСОБА_8 (АСВП: НОМЕР_8 ) вбачається, що загальна сума нарахованих аліментів за період з 18 жовтня 2021 року по 06 червня 2024 року включно складає 173423 грн. 90 коп., сума сплачених аліментів за цей період складає 109886 грн. 20 коп., різниця складає 63537 грн. 68 коп.

При цьому відповідно до вказаного розрахунку відповідачем було сплачено: у серпні 2022 р. 3502,71 грн.; у вересні 2022 р. 3555,58 грн.; у жовтні 2022 р. 3555,58 грн.; у листопаді 2022 р. 3555,58 грн.; у грудні 2022 р. 7274,83 грн., у січні 2023 року 360,38 грн., + 10604,92 грн.; у лютому 2023 р. 7350,56 грн.+3364,79 грн.; у березні 2023 р. 5120,83 грн. + 5035,85 грн.; у квітні 2023 р. 5020,36 грн.; у травні 2023 р. 5020,36 грн.; у червні 2023 р. 5085,18 грн.; у липні 2023 р. 5120,83 грн.; у серпні 2023 р. 5120,83 грн.; у жовтні 2023 р. 5120,83 грн.; у листопаді 2023 р. 5120,83 грн.; у грудні 2023 р. 3303,76+5120,83 грн.; у січні 2024 р. 1817,07 грн.; у лютому 2024 р. 5120,83 грн.; квітень 2024 р. 512,08 грн.+5120,83 грн.

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць (постанова КЦС ВС від 19.01.2022 р. по справі № 711/679/21).

Враховуючи викладене, оскільки строк прострочення сплати аліментів за кожним місячним платежем у вказаній в позовній заяві період перевищує 100 днів розмір пені дорівнює загальній сумі нарахованих аліментів та складає 173 423 грн. 90 коп., проте підлягає стягненню в межах заявленої суми, що дорівнює сумі заборгованості за аліментами та складає 63 537 грн. 68 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання на її утримання за період з 18 жовтня 2021 року по 06 червня 2024 року станом на 01 серпня 2024 року у розмірі 63 537 грн. 68 коп.

Доводи сторони відповідача про втрату позивачкою права на отримання аліментів на своє утримання з часу вступу в новий шлюб відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Підставами припинення права матері дитини на отримання аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років відповідно до ст. 85 СК України є припинення вагітності, народження дитини мертвою, передання дитини на виховання іншій особі, смерть дитини, виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Вступ матері дитини в інший шлюб до досягнення дитиною трьох років вказаною нормою закону як підстава припинення права на аліменти ст. 85 Сімейного Кодексу не передбачена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсотку від загальної суми, що підлягає стягненню, а саме, у розмірі 2357 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 51 коп.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_9 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 18 жовтня 2021 року по липень 2024 року станом на 01 серпня 2024 року у розмірі 172 213 (сто сімдесят дві тисячі двісті тринадцять) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_9 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання за період з 18 жовтня 2021 року по 06 червня 2024 року станом на 01 серпня 2024 року у розмірі 63 537 (шістдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. 68 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за аліментами відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_9 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 2357 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 51 копійка.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 28 січня 2025 року.

Головуючий: