Справа № 478/1727/24 Провадження № 2/478/57/2025
У Х В А Л А

29 січня 2025 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого - судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02.09.2021 року № 77555657 в розмірі 27 161,00 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка 02.09.2021 року уклала договір позики із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за №77555657 за умовами якого отримала позику в розмірі 8853,00 грн за процентною ставкою 1,99%, яка нараховується за кожний день користування позикою.

27 січня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на підставі укладеного договору № 27/01/2022 відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 77555657.

У свою чергу, 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі укладеного договору № 10-03/2023/01 відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором від 02.09.2021 року за №77555657.

Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договором відповідачкою ОСОБА_1 не погашено, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 27 161,00 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у позивача додаткові докази.

30 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів у Акціонерного товариства «Сенс Банк», а саме: інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) картка НОМЕР_2 ; виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період з 02.09.2021 року по 12.09.2021 року; виписки по всім рахунках ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкритих в АТ «Сенс Банк» за період з 02.09.2021 року по 12.09.2021 року, а також ідентифікаційні дані власника картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно: прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної карти.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Розглянувши клопотання представниці позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання про витребування доказів.

Так, відповідно до положень ч. ч. 2, 3ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статті 79 та 80 ЦПК України визначають, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2)обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та(або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу - ч. 2ст. 84 ЦПК України.

У разі задоволення клопотання у відповідності до ч. 3ст. 84 ЦПК України суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З наведеного слід дійти висновку, що докази повинні встановлювати обставини справи та входити до предмету доказування. Відповідне клопотання про витребування доказів, повинно бути мотивованим, в тому числі з приводу того, що саме підтверджує відповідний доказ, або які обставини він спростовує.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Як визначено у частинах 1-3ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Відповідно до положень ч. 1ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) ( 2121-14 ) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів.

Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3ПКУ) (2755-17), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення.

Відповідно дост.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Також, згідно ч.ч. 2, 3ст. 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

За вказаних обставин, враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що докази, які просить витребувати представник позивача, містять банківську таємницю, а також мають суттєве значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду цивільної справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представника позивача про витребування у АТ «Сенс Банк» в частині, яка не стосується витребування ідентифікаційних даних власника картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно: прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної карти, оскільки такий збір даних про особу, на думку суду є необґрунтованим та не стосується предмету доказування.

У зв`язку з витребуванням доказів, судове засідання слід відкласти на підставі п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,керуючись ст.ст.12,76,77,84,260,261,350,430 ЦПК України, суд -

Постановив:

Клопотання представниці Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про витребування доказів у Акціонерного товариства «Сенс Банк» - задовольнити частково.

Витребувати від Акціонерного товариства «Сенс Банк» інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) картка НОМЕР_2 ; виписку по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період з 02.09.2021 року по 12.09.2021 року; виписки по всім рахунках ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкритих в АТ «Сенс Банк» за період з 02.09.2021 року по 12.09.2021 року.

Роз`яснити АТ «Сенс Банк», що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Встановити для АТ «Сенс Банк» термін подачі документів до суду до 26.02.2025 року.

Відкласти судове засідання справи на 10 год. 30 хв. 26 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Томашевський