Справа № 342/824/24
Провадження № 22-ц/4808/149/25
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Баркова В.М, Девляшевського В.А,

секретар Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Орган опіки та піклування Городенківської міської ради в особі відділу соціального захисту населення Городенківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

14 червня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с. Незвисько Коломийського району Івано-Франківської області, недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника його опікуном.

У заяві вказував, що з 01.06.2022 по даний час постійно здійснює догляд за особою з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони проживають однією сім`єю як родичі у належному ОСОБА_2 житловому будинку по АДРЕСА_1 , мають спільний побут, обробляють земельні ділянки, утримують у господарстві птицю. Заявник сплачує комунальні послуги. Через необхідність догляду за хворим останнім часом працює дистанційно. Уклав договір про підключення будинку до Інтернет-мережі та оплачує його. Зазначив, що з народження ОСОБА_2 хворіє на стійке хронічне психічне захворювання, є інвалідом дитинства ІІ групи довічно, обмежений у здатності до орієнтації та контролю своєї поведінки, потребує постійного стороннього догляду має прояви агресії, його дії обмежені примітивними побутовими звичками, не може самостійно реалізовувати свої права та законні інтереси. Заявник навчився доглядати ОСОБА_2 у період спалахів агресії, а тому вважає, що його інтересам відповідатиме здійснення опіки саме заявником. Визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки потрібне для забезпечення його особистих немайнових та майнових прав та інтересів.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Орган опіки та піклування Городенківської міської ради в особі відділу соціального захисту населення Городенківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с.Незвисько Коломийського району Івано-Франківської області недієздатним.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

До встановлення опіки та призначення опікуна, здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на виконавчий комітет Городенківської міської ради Івано-Франківської області як орган опіки та піклування.

У відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлено строк дії даного рішення 2 роки з дня набрання цим рішенням законної сили.

Роз`яснено, що у відповідності до ч.7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 300 ЦПК України.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Не погоджуючись з рішенням в частині відмови в призначенні опікуном, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Заявник вважає, що суд першої інстанції порушив процесуальні норми, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам, що призвело до ухвалення незаконного рішення в частині відмови в задоволенні заяви про встановлення опіки та призначення опікуна особі, яка визнана судом недієздатною. Відмовивши у задовленні заяви в частині призначення опікуна, суд першої інстанції за наявності законного та обгрунтованого подання органу опіки та піклування не встановив доказів належного виконання заявником обов`язків опікуна та особистої прихильності до нього його підопічного.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що при призначені опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні стосунки між опікуном та підопічним. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. З наявного в матеріалах справи подання органу опіки та піклування Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 відповідає всім вимогам, які ставляться до кандидатів в опікуни. Визначальною також є добровільна згода кандидата виконувати обов`язки опікуна. Відповідно, після ухвалення судом рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним йому обов`язково має бути призначено опікуна, тому скаржник зазначає, що являється єдиною особою, хто дав згоду бути опікуном, крім того, він впродовж двох з половиною років опікувався ОСОБА_2 .

Твердження суду про те, що зазначення у поданні про відсутність заяв від інших родичів щодо здійснення опіки над ОСОБА_2 не свідчить про здатність ОСОБА_1 здійснювати такі обов?язки, суперечить приписам ч.3 ст.63 ЦК України, фактичним обставинам справи та зібраним у ній письмовим доказам. Будь-яких доказів щодо неналежного виконання заявником обов?язків щодо опіки над недієздатним ОСОБА_2 у матеріалах справи немає, як і доказів того, що інші особи зверталися до суду чи органу опіки та піклування із заявою про призначення їх опікунами недієздатного.

Скаржник стверджує, що офіційно та безперервно з 01.06.2022 року до 01.11.2024 року здійснює догляд за ОСОБА_2 .. Довідками Городенківського відділу адміністративного забезпечення управління соціального захисту населення Коломийської РДА від 21.12.2023 №1176, 25.05.2023 №1198, 30.05.2024 №1040 підтверджено, що він перебуває на обліку у Городенківському відділі адміністративного забезпечення управління соціального захисту населення Коломийської РДА, управлінні соціального захисту населення Коломийської РДА, проживає разом з ОСОБА_2 , який потребує постійного стороннього догляду, та отримує щомісячну грошову допомогу з 01.11.2022 року по 01.11.2024 року. В характеристиці Незвиського старостинського округу зазначено, що він здійснює догляд за хворим родичем - особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу, яка згідно з висновком лікарської комісії потребує постійного стороннього догляду. Тому ОСОБА_1 вважає, що твердження суду про неможливість взяти до уваги дану характеристику є проявом надмірного формалізму. У характеристиці вказано, що ОСОБА_1 здійснює догляд за хворим родичем ОСОБА_2 (довідка МСЕК серії 10 АА №595160).

Думка суду, що відсутні підстави вважати, що призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 відповідатиме його інтересам, а заявник є тією особою, яка належним чином здійснюватиме покладені на нього обов?язки опікуна, ґрунтуються виключно на припущенні, без зазначення конкретних мотивів та доказів. Твердження суду про те, що подання не містить жодних мотивів доцільності призначення опікуном саме заявника, та у ньому відсутня інформація щодо спільного побуту, проведення дозвілля та особистої прихильності, спростовується матеріалами справи, які судом не взято до уваги.

Таким чином, просить скасувати рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном та ухвалити в цій частині нове рішення, яким встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , призначити опікуном ОСОБА_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник органу опіки та піклування Городенківської міської ради Фуць О.Р. до апеляційного суду не явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, і про відсутність заперечень проти задовлення заяви ОСОБА_1 ..

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_1 і його представника адвоката Левенець Л.В., представника недієздатної особи ОСОБА_3 адвоката Дирбавки Р.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в оскарженій частині, вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується в частині відмови у призначення опікуном недієздатного ОСОБА_2 заявника ОСОБА_1 .. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною особою, не оскаржується, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскарженій частині.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , є власником даного житлового будинку (а.с.11).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства із діагнозом другої групи, що підтверджується копією довідки до акту огляду психіатричної медико-соціальної експертної комісії від 03.10.2012 (а.с.12).

Згідно з висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №171 від 09.05.2024 ОСОБА_2 обмежений у здатності до орієнтації, контролю своєї поведінки. Висновок дійсний до 09.11.2024(а.с.13).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта Чернівецької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №1443 від 11.09.2024 ОСОБА_2 виявляє ознаки психічного захворювання у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки; захворювання носить стійкий характер; ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.96-97).

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , 1965 року народження, недієздатним, обґрунтована і підлягає задоволенню.

В цій частині рішення ніким не оспорюється.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення опікуна недієздатному, суд першої інстанції зважив на таке.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 09.05.2024 №9/144 ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , звернувся за призначенням допомоги по догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, оскільки проживає з ОСОБА_2 за вказаною адресою без реєстрації (а.с.14).

Згідно з довідкою Городенківського відділу адміністративного забезпечення від 23.12.2022 ОСОБА_1 отримує допомогу на догляд за інвалідом; за листопад 2022 року отримав 2508 гривень (а.с.15).

Згідно з довідками Городенківського відділу адміністративного забезпечення управління соціального захисту населення Коломийської РДА від 21.12.2023 №1176, 25.05.2023 №1198, 30.05.2024 №1040 ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у Городенківському відділі адміністративного забезпечення управління соціального захисту населення Коломийської РДА, управлінні соціального захисту населення Коломийської РДА, проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, - ОСОБА_2 , який потребує постійного стороннього догляду, та отримує щомісячну грошову допомогу з 01.11.2022 року до 01.11.2024 (а.с.16-18).

За даними характеристики Незвиського старостинського округу Городенківської міської ради ОСОБА_4 проживає та здійснює догляд за хворим родичем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Згідно з випискою з погосподарської книги від 13.06.2024 №9/172, виданої Незвиським старостинським округом Городенівської міської ради ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , у приватній власності якого знаходиться житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , та є у користуванні земельна ділянка площею 0,1600 га, з червня 2022 року спільно ведуть домашнє господарство, побут, ОСОБА_1 оплачує комунальні послуги, обробляє городи (а.с.20).

За даними копій платіжних інструкцій ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_1 сплачує за послуги інтернету (березень-травень 2024), електроенергію (січень 2024), споживчий газ (лютий 2024) (а.с.21-26).

Згідно з поданням Органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради №1050 від 16.10.2024, ОСОБА_1 може бути призначений опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку визнання його недієздатним судом. В поданні вказано, що ОСОБА_2 не може висловлювати свої думки, погано розмовляє, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому, не може забезпечити собі елементарні побутові потреби, та у зв`язку з цим може бути визнаний недієздатним. Відсутні заяви від інших родичів щодо здійснення опіки над ОСОБА_2 (а.с.116-117).

Суд, встановивши, що ОСОБА_2 має тяжкий психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим він потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки, дійшов висновку про визнання його недієздатним. Рішення в цій частині ніким не оскаржується. Разом з тим, перевіряючи відповідність кандидатури заявника ОСОБА_1 критеріям вимог до опікуна недієздатного родича дружини (рідним братом тещі), суд прийшов до висновку про те, що не є доведеним те, що це буде відповідати інтересам недієздатної особи.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що подання не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, оскільки жодних мотивів доцільності призначення саме заявника - ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 не зазначено, натомість подання містить детальний опис стану здоров`я ОСОБА_2 та підстави визнання його недієздатним. Також у поданні відсутня інформація щодо спільного побуту вказаних осіб, проведення дозвілля, прихильності ОСОБА_2 до заявника, можливості родичів здійснювати опіку над ОСОБА_2 .. Зазначення у поданні про відсутність заяв від інших родичів щодо здійснення опіки над ОСОБА_2 не свідчить про здатність ОСОБА_1 здійснювати такі обов`язки. Посилання заявника про неможливість здійснення опіки родичами через агресивність ОСОБА_2 , не підтверджується матеріалами справи, зокрема, висновок експерта не містить такої інформації.

Колегія суддів, перевіривши справу, не може не погодитися із рішенням суду першої інстнції.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99р. № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Відповідно до п.1.7 Правил органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування.

Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).

У частині 1 ст.300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, така регламентація відносить до сфери судової юрисдикції та повноважень суду призначення піклувальників чи опікунів.

При цьому функції опіки та піклування залишаються за органами опіки та піклування, у тому числі щодо осіб, які обмежені у цивільній дієздатності або визнані недієздатними судом. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням функцій опіки та піклування та зупиненням опіки та піклування.

Віднесення до компетенції суду встановлення опіки та піклування й призначення опікунів або піклувальників судовим рішенням ставить питання про механізм їх практичного вирішення при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною. Перш за все, виходячи з вимог процесуального законодавства, питання про призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду як похідне від головних юридичних фактів, що становлять предмет доказування по цих справах. Повноваження суду в цьому відношенні пов`язані з розглядом питання про призначення опікуна або піклувальника на підставі тих пропозицій та висновків по справі, які зроблені органом опіки та піклування як органу спеціальної компетенції, на якого за законом покладені функції опіки та піклування. Виходячи з процесуальних функцій органів опіки та піклування та їх процесуального статусу в цивільному процесі, підстав та процесуальних форм їх участі (ст. 60 ЦПК України), їх подання про призначення конкретної особи опікуном або піклувальником може міститися в окремому документі або письмовому висновку, який робить представник органу опіки та піклування в судовому засіданні.

Подання органу опіки та піклування має оцінюватися судом з точки зору його обґрунтованості і не є обов`язковим для суду.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні стосунки між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Таким чином, виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджених постановою КМУ від 24.09.2008 № 866.

Згідно з пунктом 4.3 Правил опіки та піклування, як правило, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків.

У п. 3.3. вищевказаних Правил визначений перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, це зокрема: довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При призначенні опікуна важливо і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка, такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року (справа № 753/1905/22).

Перевіривши надане опікунською радою Виконавчого комітету Городенківської міської ради подання про призначення заявника ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що Орган опіки та піклування не з`ясував усі необхідні умови, передбачені статтею 67 ЦК України. Так, в поданні не відображені дані про відношення недієздатної особи до кандидатури опікуна, не зазначено про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки, що має бути підтверджено довідкою лікувальної установи. Крім того, як пояснив апеляційному суду заявник ОСОБА_1 , він проживає з ОСОБА_2 декілька днів на тиждень, решту часу проводить з родиною, яка проживає в іншому місті. Під час його відсутності за ОСОБА_2 доглядає наймана особа. Крім того, заявник не пояснив чому проживає разом із недієздатною особою, яка не приходиться йому родичем, не надав пояснень, хто доглядав ОСОБА_5 до червня 2022 року. Виписка з погосподарської книги не може слугувати належним доказом факту спільного ведення домашнього господарства, спільного побуту та інш., в розумінні вимог ст..ст 77-78 ЦПК України ( а.с.20).

Колегія суддів зазначає, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, проте без доведення передбачених законом умов воно не може бути підставою для призначення опікуна у судовому порядку. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її згодою (ч.3 ст.63 ЦК України), однак сама по собі згода на виконання таких обов`язків не може бути безумовною підставою для призначення опікуном особи, яка, на думку суду, не повно відповідає вимогам ст.67 ЦК України.

Згідно з приписами частини 3 статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Визначальним при вирішенні питання щодо можливості призначення опікуном є врахування особистих стосунків, можливості виконувати обов`язки опікуна.

Однак зі змісту подання Органу опіки та піклування неможливо встановити наявність умов, передбачених статтями 63-67 ЦК України, крім відомостей про стан здоров`я недієздатної особи і факту згоди заявника ОСОБА_1 бути його опікуном. Отже, подання є формальним, поверхневим, не відповідає вимогам закону, встановленим для вирішення подібних питань.

Доводи апеляційної скарги стосовно вказаних висновків суду не приводять колегію суддів до іншого висновку, оскільки обставини, якими обґрунтована заява апелянта ОСОБА_1 , не дають законних підстав для задоволення заяви про призначення опікуном.

Відповідно положенням статті 375 ЦПК України рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України , апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задовлення.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24 січня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.М. Барков

В.А. Девляшевський