ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/673/23 Номер провадження 22-ц/814/639/25Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

28 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

при вирішенні питання про відкриття апеляціного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 січня 2024 року, ухвалене суддею Зіненком Ю.В., у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

24.01.2024 Решетилівським районним судом Полтавської області ухвалено рішення, яке в апеляційному порядку оскаржено відповідачкою за первісним та позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку 18.10.2024 та надійшла до суду 22.10.2024.

01.11.2024 на запит апеляційного суду надійшла цивільна справа.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 січня 2024 року залишено без руху, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 354 ЦПК України, і відповідачка не заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням підстав поважності пропуску строку, а також за подання апеляційної скарги на рішення суду не сплачено судовий збір. Надано апелянту строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз"яснено, що у разі невиконання вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 356 ЦПК України щодо форми та змісту скарги, так і вимог ст. 354, 357 ЦПК України щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання наведених у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Колегія суддів зауважує, що залишення апеляційної скарги без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.

Пунктами 3, 4 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Приписи п.4 ст. 357 ЦПК України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів цивільного судочинства.

При цьому в разі подання апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними. Тобто, поновлення строку (у випадках, що не віднесені до регламентованих частиною другою статті 358 ЦПК України) не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від установлених обставин, доводів і доказів сторін.

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Копія ухвали суду апеляційної інстанції від 05.11.2024 вручена апелянту ОСОБА_1 під розписку 18.12.2024, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення, яке повернуто до апеляційного суду 27.12.2024.

Однак недоліки, викладені в ухвалі суду від 05.11.2024, апелянтом не усунуто. До апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження нею не надано, а також не надано докази сплати судового збору.

Клопотань про продовження строку для усунення недоліків від апелянта також до апеляційного суду не надходило.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 січня 2024 року.

Керуючись ст. 357, 358ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 січня 2024 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук