Справа № 683/2960/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/2960/24, 2/683/103/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , Баришівського відділу Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів та визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №683/2624/22, виданий 31 березня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що з 13 вересня 1996 року по 09 грудня 2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . У період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року, яке набрало законної сили, його та ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . Цим же рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 . Вказане рішення суду в частині стягнення аліментів звернуто до примусового виконання та перебуває на виконанні у Баришівському відділі ДВС у Броварському районі Київської області. Присуджені з нього аліменти стягуються на користь ОСОБА_2 , якого призначено опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 .

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року було виключено відомості про нього ОСОБА_1 , як батька, з актового запису про народження неповнолітнього ОСОБА_4 .

Оскільки він не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , тому вважає, що аліменти на утримання дитини з нього стягуються безпідставно, в зв`язку із чим просить припинити стягнення з нього аліментів та визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Куценко Н.М. подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав.

Третя особа ОСОБА_3 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа Баришівський відділ ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 13 вересня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2011 року, яке набрало законної сили 20 грудня 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_4 , батьком якого на підставі ч.2 ст.122 СК України було записано ОСОБА_1 , про що Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 02 грудня 2011 року складено відповідний актовий запис №5.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цим же рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вищезазначеного рішення суду в частині стягнення аліментів 31 березня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист №683/2624/22.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області № 80 від 16 березня 2023 року опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 призначено ОСОБА_2 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2023 року замінено у виконавчому провадженні згідно виконавчого листа №683/2624/22, виданого 31 березня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, стягувача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області на його правонаступника ОСОБА_2

07 червня 2023 року державним виконавцем Баришівського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа №683/2624/22, виданого 31 березня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, відкрито виконавче провадження №71976597 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 03 червня 2024 року, виключено з актового запису №5 про народження ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 02 грудня 2011 року, відомості про батька ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 .

Встановлені судом обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, даних у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права.

За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо).

При цьому, норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виключення відомостей про ОСОБА_1 , як батька, з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання цієї дитини з боку ОСОБА_1 , у зв`язку з чим наявні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на дитину.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року.

Згідно з ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, сутність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника виконати судове рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявність інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , в зв`язку із чим відомості про ОСОБА_1 , як батька, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 , тому позивач підлягає звільненню від сплати аліментів на утримання цієї дитини, відтак виконавчий лист №683/2624/22, виданий Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 31 березня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи, що при подачі позову позивачем за дві позовних вимоги сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №683/2624/22, виданий 31 березня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Баришівський відділ Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: вул. Київський шлях,19а смт. Баришівка Київської області, 07500, .

Текст рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя: