ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1017/24 Номер провадження 22-ц/814/581/25Головуючий у 1-й інстанції Герцов О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козленко Тетяни Вікторівни на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Козленко Тетяна Вікторівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2024 року адвокат Козленко Т.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Агро Край» про стягнення орендної плати, в якому просила стягнути з відповідача на її користь орендну плату у розмірі 8826,81 грн., яка складається з суми основного боргу 8398, 48 грн. та 428,32 грн. індексації.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0274, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №607911.

Згідно договору оренди землі №б/н від 17.11.2011, угоди про внесення змін до договору оренди від 04.07.2016 та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі №б/н від 17.11.2011, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.

Пунктом 1 додаткової угоди від 01.09.2017 про внесення змін до договору оренди землі від 17.11.2011 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 93316,55 грн., п. 5 додаткової угоди від 01.09.2017 передбачено, що за користування земельною ділянкою встановлена орендна плата у розмірі 9,0% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Також сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року.

В порушення вказаних зобов`язань орендар не сплатив орендну плату за 2023 рік, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 8826,81 грн. з урахуванням індексації, яка на звернення орендодавця в січні 2024 року не була виплачена в позасудовому порядку.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0274, за період з 01.01.2023 по 04.07.2023 у загальному розмірі 4473,95 грн. та судовий збір - 613,84 грн.

Часткове задоволення позовних вимог обґрунтовано визначеним сторонами строком дії договору, тобто по 04.07.2023, а відтак підстав для стягнення орендної плати за весь останній сільськогосподарський рік не має.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Козленко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення районного суду, стягнувши орендну плату в сумі 8826,81 грн.

Вказує, що умови договору не містять чіткого визначення річного строку сплати орендної плати, а отже неясності умов договору мають трактуватися на користь позивача.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0274, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №607911 від 29.12.2002.

ТОВ «Агро Край» використовує вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 17.11.2011, укладеного між ТОВ «Федорівка і К» і ОСОБА_1 , додатковї угоди від 04.07.2016 та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі укладеної між ОСОБА_1 , ТОВ «Федорівка і К» та ТОВ «Агро Край».

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 04.07.2016 внесено зміни до п. 3.1. до договору оренди землі від 17.11.2011, а саме викладено його в наступній редакції: «Цей договір укладено на 7 (сім) років з дати укладення додаткової угоди. Договір діє до 04.07.2023 р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк».

Відповідно до п. 2.4 договору оренди землі від 17.11.2011 (в редакції додаткової угоди від 04.07.2016) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2016 року.

Згідно п. 4.1 вказаного договору оренди землі (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 01.09.2017) розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції у відповідності до п. 4.2 договору оренди землі від 17.11.2011.

Орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року (п.4.3. договору оренди землі від 17.11.2011).

В зв`язку з невиплатою орендної плати за 2023 рік, позивачем 25.01.2024 на адресу ТОВ «Агро-Край» було направлено лист вимогу про виплату заборгованості, яка залишилася поза увагою товариства.

Вірно встановивши невиплату орендної платив в 2023 році, суд погодившись з позицією відповідача, стягнув її лише за період з 01.01.2023 по 04.07.2023, зважаючи на строк дії договору 04.07.2024, тобто не за весь сільськогосподарський рік.

Колегія суддів не може погодись з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Сторонами не заперечуються визначені ними в договорі оренди землі, додатковій угоді, умови, що орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року, в останній рік оренди до закінчення терміну оренди; розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання договору; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01 січня 2016 року.

Таким чином, саме умовами укладених договорів визначено два періоду здійснення розрахунку орендаря з орендодавцем, тобто в даному випадку таким періодом буде здійснення виплати орендної плати в останній календарний рік дії договору, у зв`язку з чим орендна плата підлягає виплаті до 04 липня 2023 року.

При цьому, умови договору не містять порядку, розміру та форми здійснення виплати орендної плати за неповний календарний рік.

Із змісту укладених між сторонами угод вбачається, що строк договору оренди останні визначили в сім календарних років, тобто до 04 липня 2023 року, а відтак орендну плата за землю орендар мав сплачувати орендодавцеві за користування земельною ділянкою за кожний з семи таких календарних років. Тобто оплата має здійснюватися за кожний календарний рік, який охоплював період з липня 2022 року по липень 2023 року, згідно до умов п. 4.3 угоди мала бути проведена орендарем як в останній рік оренди до закінчення терміну її дії.

Доказів протилежного орендарем не надано.

Наведене свідчить, що належна позивачу ділянка перебувала в орендаря повних сім календарних років, за які останній і має здійснити виплату орендної плати.

Те, що закінчення строку дії договору припадає не на кінець сільськогосподарського року, а лише на його середину, тобто не на 31 грудня, а на 04 липня, не звільняє орендаря від виконання обов`язку сплатити власнику земельної ділянки всю передбачену умовами договору оренду плату за календарний рік з липня 2022 по липень 2023 року, а не лише її частину.

Також апеляційний суд звертає увагу, що часткове стягнення орендної плати мало б місце у випадку дострокового розірвання орендних правовідносин між сторонами правочину, що не вбачається з матеріалів даної справи.

Водночас, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21) зроблено висновок, що: «у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party)».

Зазначене тлумачення має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище, оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь у процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17, провадження № 61-17583св20).

Враховуючи, що ТОВ «Агро-Край» є стороною, яка займалася підготовкою як договору оренди та додаткових угод до нього, так і спірних умов щодо орендної плати, колегія суддів вважає, що тлумачення договору оренди землі та додаткових угод до нього повинно здійснюватися на користь орендодавця ОСОБА_1 .

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню орендна плата за 2023 рік в повному обсязі , з урахуванням передбаченої сторонами індексації , що загалом становить 8826,81 грн., згідно розрахунку позивача, що не було спростовано орендарем.

Таким чином рішення суду підлягає зміні шляхом збільшення стягнутої на користь позивача орендної плати з 4473,95 грн. до 8826,81 грн.

В порядку ст. 141 ЦПК України рішення суду в частині стягнення судового збору також підлягає зміні, шляхом збільшення стягнутого з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судового збору з 613,84 грн. до 1211,20 грн.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 1816,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козленко Тетяни Вікторівни задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року змінити, збільшити стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0274, з 4473,95 грн. до 8826,81 грн.

Змінити розподіл судових витрат та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судовий збір 1211,20 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1816,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2025 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Кузнєцова О.Ю.