Справа № 453/158/25
№ провадження 2-к/453/1/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2025 року м. Сколе
Суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., отримавши матеріали клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Вуйцік Ольги Богданівни, заінтересованої особи: Орган опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -
22.01.2025 року заявник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Вуйцік Ольги Богданівни звернувся до Сколівського районного суду Львівської області, за участю заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, з клопотанням, яким просить визнати на території України рішення Загального Суду Ріміні Італійської Республіки від 08 січня 2025 року N.R.G.2024/1792 про призначення ОСОБА_2 , народженого в Україні 27.04.1995 (код платника DSV MKL 95D27 Z138D), опікуном для підтримки підопічної, ОСОБА_3 народженої в Україні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначення є безстроковим.
В обгрунтування клопотання заявник зазначає про те, що 08 січня 2025 року Загальним Судом Ріміні (Італійська Республіка), секцією добровільної юрисдикції відділу судді-опікуна за результатами розгляду заяви про призначення опікуна для підтримки на користь ОСОБА_3 , народженої в Україні 09.10.1996 року, подану 31.10.2024 року її братом ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_5 , винесено Декрет (Постанову) N.R.G.2024/1792, яким призначено ОСОБА_6 , народженого в Україні ІНФОРМАЦІЯ_2 (код платника податків DSV MKL 95D27 Z138D), опікуном для підтримки підопічної, ОСОБА_3 , народженої в Україні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначення є безстроковим.
Одночасно, згідно змісту даного Декрету (Постанови), заявника призначено опікуном для управління та розпорядження майном ОСОБА_3 та виконання майнових прав в цілому, а також для всіх дій, що стосуються її особи. Декрет (Постанова) набирає негайної чинності, про що безпосередньо зазначено у даному рішенні іноземного суду.
Разом з тим, заявник у вказаному клопотанні посилається на норми Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про правонаступництво України», Закону України «Про дерадянізацію законодавства України», та Постанову Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України».
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 року, головуючим суддею у справі визначено Брону А.Л.
Ознайомившись з поданим клопотанням про визнання рішення іноземного суду та доданими до нього матеріалами, суд дійшов наступного висновку.
Клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою (ч.1 ст.472 ЦПК України).
Частинами першою, другою ст. 464 ЦПК України встановлено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.
Отже, за визначеною ЦПК України підсудністю справ про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подане заявником клопотання має розглядатися судом за місцем проживання/перебування відповідача у справі іноземного суду, або місцезнаходженням його майна.
Разом з тим, у матеріалах заяви взагалі відсутні докази проживання підопічної ОСОБА_3 в Україні, а також докази підтвердження місця проживання (перебування) або місцезнаходження майна такої на території Сколівського районного суду Львівської області, що б, в свою чергу, підтверджувало підстави звернення саме до Сколівського районного суду Львівської області.
Частиною першою статті 472 ЦПК України встановлено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464 - 466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.
У відповідності до ч.2 ст. 472 ЦПК України, до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд звертає увагу, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 472 ЦПК України, заявником до клопотання не додано засвідченої в установленому порядку копії рішення Загального Суду Ріміні Італійської Республіки від 08 січня 2025 року N.R.G.2024/1792.
Зокрема, до клопотання додано копію із копії вказаного рішення, зробленого із засвідченої копії (що не є тотожним копії рішення, засвідченій належним чином), які не містять відбитку мокрих печаток Загального Суду Ріміні Італійської Республіки.
Відповідно до ч.1 ст. 466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити, зокрема і мотиви подання такого клопотання. Однак, всупереч даній нормі Закону заявником не вказані мотиви визнання рішення Загального Суду Ріміні Італійської Республіки.
Суд зауважує і те, що на даний час, тобто на час дії воєнного стану з військової служби мають право звільнитися військовослужбовці за необхідності здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною. Враховуючи те, що заявник просить визнати вказане вище рішення іноземного суду, яким не визнано недієздатною ОСОБА_7 , але встановлено над нею опіку, суд приходить до висновку, що у розгляді поданого клопотання в якості заінтересованих осіб слід заявнику було також зазначити підопічну ОСОБА_7 та орган військового управління, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з ч.4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.
Враховуючи, що клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 464-466 ЦПК України, тому клопотання підлягає залишенню без розгляду, а матеріали клопотання - поверненню особі, яка його подала.
Керуючись статтями 471, 472, 473, 464, 465, 466 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Вуйцік Ольги Богданівни, заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, - залишити без розгляду.
Матеріали клопотання разом з документами, що додані до нього - повернути особі, яка його подала.
Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення клопотання.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя