Справа № 168/1019/24
Провадження № 2/168/17/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , який він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак належним чином не оформив своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Сторони у судове засідання з`явились.

Позивач подала клопотання, в якому просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали до суду, кожен зокрема, клопотання, в яких вказують, що не заперечують проти задоволення позову та просять справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача Старовижівської селищної ради подав заяву, в якій вказує, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1949 року, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 82).

За життя ОСОБА_7 24.01.1989 року склала заповіт, відповідно до якого жилий будинок і сарай, які згідно з погосподарською книгою № 1 є у її користуванні заповіла своєму внукові ОСОБА_6 , 1959 р.н., який проживає в с. Стара Гута Старовижівського району (а.с. 79 на звороті - 80).

Зі змісту довідки Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області № 112 від 14.05.2024 року видно, що на день смерті ОСОБА_7 1904 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 11).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що інформація про наявність спадкової справи щодо ОСОБА_7 , чи про видачу свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с. 72).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в відповідно до положень ст.ст. 525, 548, 549 ЦК УРСР ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 у встановленому законом порядку і зазначене вище нерухоме майно належало йому з моменту відкриття спадщини дня смерті ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач у справі є дружиною спадкодавця та належить до першої черги спадкоємців за законом (а.с. 77 на звороті), прийняла спадщину шляхом постійного проживання з чоловіком на час відкриття спадщини (а.с. 78 на звороті), 29.08.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай (а.с. 9).

Постановою нотаріуса від 22.05.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 15).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з спадкодавцем на день його смерті не проживали, у визначений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 130/2013 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 75-84).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада, адреса місця знаходження: пл. Миру, 3, с-ще Стара Вижівка, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складено 30.01.2025 року.

Суддя О. Й. Хаврона