КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/172/2025
Справа № 359/580/17
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гарницького Павла Петровича, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , та апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Гарницьким Павлом Петровичем , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області, постановлену у складі судді Борця Є.О. в м. Бориспіль 11 вересня 2024 року про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Київської області Дубровін Сергій Іванович про заміну боржника у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, просило у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа № 359/580/17, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 02 серпня 2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект», замінити сторону боржника - з ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року заяву задоволено, замінено ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 359/580/17, № 2/359/1032/2017, виданого 02 серпня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу цього об`єкта нерухомого майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за кредитним договором в загальному розмірі 3582951,84 грн.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року та відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» в повному обсязі.

ОСОБА_1 у особі представника Гарницького П.П. , також не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправомірність та незаконність ухвали, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року та відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3., та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Гарницьким П.П. , задоволено, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року скасовано і прийнято нову постанову, якою заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні залишено без задоволення. Стягнуто з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн., а також на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн.

23 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гарницького П.П. про ухвалення додаткового рішення, в якому представник відповідача просив стягнути з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 400000 грн. витрат на правничу допомогу. Вказував, що судом під час прийняття постанови не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, хоча в апеляційній скарзі відповідач просив всі судові витрати по апеляційній скарзі покласти на позивача, в тому числі витрати на правничу допомогу адвоката Гарницького П.П., що становить по 200000 грн. за кожну інстанцію. При написанні та подачі до суду процесуальних документів представник заявника заявляв про те, що необхідно стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, понесені останнім у зв`язку з розглядом справи.

До заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію квитанції до прибуткового касового ордера від 02 листопада 2024 року № 36, згідно якої адвокатом Гарницьким П.П. прийнято від ОСОБА_1 200000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року за участь адвоката у апеляційній інстанції; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 01 червня 2024 року № 20, згідно якої адвокатом Гарницьким П.П. прийнято від ОСОБА_1 200000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року, копію попереднього розрахунку витраченого часу, складеного 28 квітня 2024 року, згідно якого за попередньою домовленістю між адвокатом та клієнтом, година роботи адвоката становить 4000 грн. При розрахунку гонорару за договором адвокатом складено таблицю, за якою на попереднє опрацювання матеріалів ним виділено 10 годин, на опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи - 20 годин, підготовка процесуальних документів по справі, участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції - 90 годин, всього 120 годин; загальна вартість послуг за правову допомогу в суді першої інстанції складає 480000 грн., однак у відповідності до договору від 28 травня 2024 року, вартість за надані послуги адвокатом були визначені у твердій (фіксованій) сумі по 200000 грн. за кожну судову інстанцію окремо.

Також до заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію угоди (договору) про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року, укладеної адвокатом Гарницьким П.П. з ОСОБА_1 , предметом якої є надання правничої допомоги клієнту у захисті його прав та законних інтересів у справі № 359/580/17 за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4 договору, правнича допомога клієнту у відповідності до цієї угоди за участь адвоката у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій становить по 200000 грн. за кожну інстанцію окремо, кошти які повинні бути перераховані адвокату не пізніше наступного дня з початку виконання адвокатом своїх обов`язків у кожній інстанції окремо.

Від ТОВ «Кей-Колект» надійшло заперечення проти заяви про винесення додаткового судового рішення. ТОВ «Кей-Колект» посилалося на те, що витрати є явно неспіврозмірними із складністю виконаної роботи, її обсягом та часом, витраченим на її виконання. Справа є нескладною, оскільки з приводу питань, які постали при її вирішенні, наявна усталена судова практика, через що складання апеляційної скарги не потребувало витрачання значного часу та поглибленого вивчення нормативної бази.

Справа не мала великого значення для апелянта, оскільки ухвала про заміну сторони виконавчого провадження втратила свою чинність в зв`язку з його закінченням через скасування рішення суду, на виконання якого був виданий виконавчий лист, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у повному обсязі були відхилені судом за їх необґрунтованості, скасування ухвали про заміну сторони виконавчого провадження обумовлено виключно допущеними судом першої інстанції порушеннями норм процесуального права. Таким чином, вартість наданих адвокатом послуг не може перевищувати 6000 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, значення справи для апелянта, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом в суді першої та апеляційної інстанції.

Однак, зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року в справі № 359/580/17 вже стягнуто з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в справі № 359/580/17 за договором про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року в розмірі 40000 грн., то підстави для задоволення даної заяви відсутні.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року в справі № 285/5547/21, згідно яких, у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Апеляційний суд приймає до уваги, що під час розгляду заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну боржника у виконавчому провадженні в суді першої інстанції у провадженні № 6/359/153/2024 стороною відповідача ОСОБА_1 не заявлялось вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу та не повідомлявся їх попередній орієнтовний розрахунок.

В апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_1 заявлені вимоги про покладення витрат на правничу допомогу адвоката на заявника ТОВ «Кей-Колект», однак розміру витрат на правничу допомогу та попередній орієнтовний розрахунок цих витрат в апеляційній скарзі не зазначено.

Докази понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 400000 грн. згідно квитанцій від 20 червня 2024 року та 02 листопада 2024 року, договір про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року, попередній (орієнтовний) розрахунок витраченого часу від 28 квітня 2024 року надані лише 23 грудня 2024 року разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, при цьому відповідачем не обґрунтовано поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів, як до суду першої, так і апеляційної інстанції під час розгляду заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 при поданні доказів витрат на правничу допомогу в межах провадження № 6/359/153/2024 у справі № 359/580/17 за заявою ТОВ «Кей-Колект» про заміну боржника у виконавчому провадженні не було дотримано процесуального порядку, визначеного ч. 1 ст. 246, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Крім того, апеляційний суд враховує, що питання стягнення витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу у справі № 359/580/17 в цілому було вирішено апеляційним судом в межах додаткової постанови № 22-з/824/1664/2024 від 25 листопада 2024 року після апеляційного перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2017 року за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/123377389).

Так, розглядаючи заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гарницького П.П. про ухвалення додаткового рішення, подану 02 листопада 2024 року, у якій відповідач просив стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 400000 грн. (по 200000 грн. за кожну судову інстанцію), апеляційний суд в постанові від 25 листопада 2024 року дослідив договір про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року, попередній (орієнтовний) розрахунок витраченого часу від 28 квітня 2024 року та квитанції від 20 червня 2024 року та 02 листопада 2024 року, тобто ті ж докази витрат на правничу допомогу, які надані відповідачем в межах справи, що розглядається, за заявою ТОВ «Кей-Колект» про заміну боржника у виконавчому провадженні.

В зазначеній постанові від 25 листопада 2024 року апеляційний суд виходив із того, що оскільки апеляційним судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір з адвокатом Гарницьким П.П. про надання правової допомоги, в якому сторони обумовили розмір гонорару у вигляді 200000 грн. за надання правничої допомоги за кожну судову інстанцію окремо, відповідачем надано докази на підтвердження розміру судових витрат, а саме квитанції до прибуткових касових ордерів, однак витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру 400000 грн. з огляду на очевидну неспівмірність ціни позову 419058 грн., апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши з позивача ТОВ «Кей-Колект» на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 40000 грн. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Будь-які нові докази понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, які б не були оцінені апеляційним судом, в межах даної справи разом із заявою від 23 грудня 2024 року ним не надані.

Апеляційний суд враховує, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 18 грудня 2024 року в справі № 303/1797/19, в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем ОСОБА_1 при поданні доказів витрат на правничу допомогу в межах провадження № 6/359/153/2024 у справі № 359/580/17 за заявою ТОВ «Кей-Колект» про заміну боржника у виконавчому провадженні не було дотримано процесуального порядку, визначеного ч. 1 ст. 246, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а також оскільки питання стягнення витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу у справі № 359/580/17 в цілому було вирішено апеляційним судом в межах додаткової постанови № 22-з/824/1664/2024 від 25 листопада 2024 року на підставі цих же доказів, заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гарницького П.П. про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 400000 грн. у справі за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гарницького Павла Петровича про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.