ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1052/25 Справа № 199/4428/24 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року АТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-2), в обґрунтування якого посилалось на те, що 26 грудня 2017 року між АТ "ОТП Банк" та відповідачем було укладено Договір про видачу і обслуговування міжнародних пластикових карток №_CARD.

Відповідно до договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №_CARD від 26.12.2017 року, та які розміщені на офіційному сайті AT «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого позичальником було власноруч підписано Договір про видачу і обслуговування міжнародних пластикових карток №_CARD від 26.12.2017 року, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати пластикову платіжну картку шляхом приєднання до вищевказаних Умов, Правил та Тарифів.

Згідно з умовами вказаного договору, AT «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки.

На картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.

Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. На дату укладення Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №_CARD від 26.12.2017 року розмір процентної ставки, вказаний у п.1.5. Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток та погоджений з позичальником, становить: 40% річних.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з Звітом по рахунку Відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 47 000,00 грн.

Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

09.04.2024 року позивач направила на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач всі звернення проігнорувала, вимогу не задовольнила, погашення заборгованості не здійснила, чим грубо порушила права позивача.

Станом на 26 березня 2024 заборгованість за картковим рахунком за договором № CARD від 26.12.2017 року становить: заборгованість по тілу кредиту 47 000,00 грн, заборгованість по відсотках 46 929,07 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом вказаної справи.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором №_CARD від 26.12.2017 року в розмірі 35 990,74 грн - заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3 028,00 грн, а всього 39 018 (тридцять дев`ять тисяч вісімнадцять) гривень 74 копійки.

В іншій частині позову відмовлено (а.с. 80-81).

Не погодившись частково із рішенням суду першої інстанції, АТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу (а.с. 85-88), посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло електронне звернення відповідача, в якому просить розглядати справу без її участі та взяти аргументи викладені у відзиві на позов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов АТ «ОТП БАНК» суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості та доведеності. Відмовляючи в частині позову щодо стягнення відсотків суд виходив з того, що як підставу нарахування відсотків надано копію Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних карток , з якої неможливо встановити розмір відсотків, який узгоджено сторонами, та перевірити правильність їх нарахування.

Однак погодитися з такими висновками суду в повному обсязі неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване рішення не підписане суддею, що у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, 26 грудня 2017 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено Договір про видачу і обслуговування міжнародних пластикових карток №_CARD.

Відповідно до договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №_CARD від 26.12.2017, та які розміщені на офіційному сайті AT «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого позичальником було власноруч підписано Договір про видачу і обслуговування міжнародних пластикових карток №_CARD від 26.12.2017, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати пластикову платіжну картку шляхом приєднання до вищевказаних Умов, Правил та Тарифів.

Згідно з умовами вказаного договору, AT «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки.

На картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку AT «ОТП БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У справі встановлено, 26 грудня 2017 року між АТ ОТП БАНК та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито картковий рахунок в національній валюті та випущено кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією, розмір кредитного ліміту 17 900 грн, зі сплатою процентів в розмірі 40% річних, зі строком кредитування 3 роки.

Також, ОСОБА_1 особисто підписала Заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії та Паспорт споживчого кредиту.

На підтвердження отримання картки ОСОБА_1 було складено розписку в якій остання своїм підписом підтвердила отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк», терміном дії - 10/20, та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлений. Тобто, остання безумовно прийняла пропозицію банку.

Доказами придбання товарів за кредитні кошти є товарний чек №18960 від 26.12.2017 року та видаткова накладна №0 від 26.12.2017 року, відповідно до якої сторонами є постачальник (Продавець) - ТОВ ДІЄСА, магазин 114 м.Дніпропетровськ, покупець ОСОБА_1 . Вказаними доказами підтверджується, що було придбано товари на загальну суму 16 858,89 грн.

Згідно довідки АТ «ОТП Банк» кредитний ліміт неодноразово переглядався. В заяві фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії погоджувалась з будь-яким розміром кредитної лінії, встановленої Банком.

Згідно розрахунку заборгованості та Звіту-рахунку (виписка про рух коштів по рахунку) за період з 27 грудня 2017 року по 26 березня 2024 року, загальний розмір кредиту 47 000,00 грн, загальний розмір заборгованості відповідачки становить 93 929,07 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між сторонами договір раніше оспорювався та визнавався судом недійсними. Крім того, відповідно до наданого суду звіту-рахунку (виписка про рух коштів по рахунку) відповідачки вбачається, що остання періодично вносила грошові суми на погашення кредиту, що також підтверджується розрахунками заборгованості, тобто відповідачка фактично виконувала умови укладеного договору.

Посилання відповідача щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів, з яких би можливо було встановити дійсні обставини справи, такі як первинні документи, не знайшли свого підтвердження, а тому не приймаються апеляційним судом.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо розміру отриманого та погашеного тіла кредиту за кредитним договором.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19).

В матеріалах справи наявний Звіт-рахунок (виписка про рух коштів по рахунку) за період з 27 грудня 2017 року по 26 березня 2024 року, в якому детально зазначено рух коштів на картці відповідача, використання відповідачем коштів з кредитного ліміту, нарахування відсотків та погашення наявної заборгованості. Отже такий документ відображає внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також в ньому деталізовано виникнення боргових зобов`язань.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що Звіт-рахунок відповідає вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. При цьому, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ ОТП БАНК, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, встановивши вказані обставини справи, зокрема факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, колегія суддів вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед Банком у розмірі 93 929,07 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 47 000 грн, заборгованість за відсотками 46 929,07 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказане рішення не підписано суддею та рішення суду в частині стягнення відсотків ухвалене з порушенням норм процесуального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно ст. 141 ЦПК України та враховуючи задоволення позову та апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судових витрат по справі, а саме: судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у сумі 7 570,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» () заборгованість по картковому рахунку за договором №_CARD від 26 грудня 2017 року станом на дату складання позову (14 травня 2023 року) в розмірі 93 929 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 07 коп, яка складається з: 47 000,00 грн заборгованість по тілу; 46 929,07 грн заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ) судові витрати по справі, а саме: судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у сумі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна