Справа № 201/2341/24
Провадження 2-зз/201/10/2025
УХВАЛА

29 січня 2025 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 Лисенка Станіслава Юрійовича про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 10 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради Відділ опіки та піклування про відібрання малолітніх дітей у батька і повернення їх за попереднім місцем проживання матері.

10 вересня 2024 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову. Зобов`язано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надавати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 кожен четвер, п`ятницю, суботу - з 10:00 години четверга до 18:00 години суботи за адресою зареєстрованого місця проживання дітей і матері: АДРЕСА_1 , без присутності батька, до набрання чинності рішенням суду у даній справі.

29 січня 2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову в обгрунтування якого зазначив, що під час перебування розгляду цивільної справи № 201/13014/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради та зустрічним позовом ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей в апеляційному провадженні ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.08.2024 року по справі № 201/13014/23 було вжито ідентичні за змістом заходи забезпечення в інтересах ОСОБА_4 .. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.12.2024 року у справі клопотання ОСОБА_3 про скасування вжитих заходів забезпечення ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.08.2024 року по справі № 201/13014/23 задоволено та скасовано відповідні заходи забезпечення. Наразі триває касаційне провадження у цій справі, в якій 28.12.2024 року ОСОБА_4 подано до Верховного Суду заяву про забезпечення позову проте Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення.

Окрім того зазначив що в справі № 201/9706/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми і їх вихованні, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ухвалами від 09.08.2024 року та від 30.09.2024 року було відмовлено у задоволенні аналогічної заяви про забезпечення позову.

Заяві про вжиття ідентичних заходів забезпечення та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2024 року по справі № 201/2341/24 передувала заява про вжиття заходів забезпечення та ухвала Дніпровського апеляційного суду від 19.08.2024 року по справі № 201/13014/23 (скасовані ухвалою цього ж суду від 25.12.2024 року) та добровільне її виконання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження за результатами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19.08.2024 року у справі № 201/13014/23 була винесена 26.08.2024 року (понеділок). З метою добровільного виконання вищезазначеного судового рішення ОСОБА_3 разом з дітьми та представником органу опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради прибули за вищезазначеною адресою, однак

- 29.08.2024 року (четвер) очікуючи з 10:20 год. до 10:45 год., двері ніхто не відчинив

- 30.08.2024 року (п`ятниця) очікуючи з 10:45 год. до 11:10 год., знову двері ніхто не відчинив

- 31.08.2024 року (субота, без представника органу опіки та піклування через вихідний день) очікуючи приблизно з 12:00 год. двері знову були зачинені.

Отже мати знаючи про те, що у дітей наявна сезонна алергія, все ж таки знехтувала цим, однак була відсутня у вищезазначені дні, що спричинило погіршення здоров`я дітей, оскільки з метою виконання вищезазначеної ухвали батько разом з дітьми були вимушені поїхати з більш безпечного місця проживання на західній Україні понад 6 місяців (де відсутні подразники, що викликають погіршення стану здоров`я) до місця виконання зазначеної ухвали суду.

30.08.2024 року (четвер) ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відвідали алерголога у КНП «КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ ШВИДКОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ДМР, який провів огляд дітей та надав письмові консультації (зазначене пов`язане з тим, що за час перебування у м. Дніпро у дітей розпочалася алергія на цвітіння амброзії, що додатково ускладнилось забрудненням повітря у місті, про що неодноразово зазначається у засобах масової інформації та офіційних джерелах щодо індексу якості повітря).

Після чого, батько разом з дітьми повернулися до звичного проживання на західну України з метою лікування дітей. Відповідно до консультаційних висновків спеціаліста на дітей від 13.09.2024 року встановлено алергічний кон`юктивіт середнього ступеню тяжкості, загострення та рекомендовано: - виключити перебування в місцевості розповсюдження алергії (в тому числі м. Дніпро) на період цвітіння до кінця жовтня; - в час цвітіння амброзії перебування за можливістю в західних регіонах України в регіонах з морським кліматом.

З цього можна стверджувати, що ОСОБА_3 жодним чином не ухилявся від виконання вищезазначеного рішення, а навпаки, вжив всі заходи з метою уникнення можливих маніпулювань щодо невиконання судового рішення зі сторони стягувача.

ОСОБА_3 стверджує про неможливість виконання ухвали про забезпечення позову оскільки позивач перебуває за межами України, окрім того вказав, що діти спілкуються з матір`ю за допомогою відеозв`язку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про скасування заходів забезпечення позову та наполягав на його задоволенні, оскільки виконання ухвали неможливо так як сама позивач знаходиться за межами України, окрім того пояснив що діти спілкуються з матір`ю по відеозв`зку.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, оскільки воно є необґрунтованим.

Вислухавши сторони, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надавати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 кожен четвер, п`ятницю, суботу - з 10:00 години четверга до 18:00 години суботи за адресою зареєстрованого місця проживання дітей і матері: АДРЕСА_1 , без присутності батька, до набрання чинності рішенням суду у даній справі.

Дані заходи забезпечення позову були вжиті судом з урахуванням тривалої відсутність спілкування дітей з матір`ю, з якою діти проживали з моменту народження, враховуючи підстави та предмет позову та з метою налагодженню емоційних стосунків між матір`ю та дітьми, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про відібрання дітей.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Статтею 158 ЦПК України передбачено наступне:

1. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

2. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

3. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

4. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

5. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

6. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

7. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

8. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

9. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

10. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На теперішній стадії розгляду справи обґрунтованість позову не досліджується, оцінка доказам судом не надається.

Вбачається, що спір між сторонами стосовно відібрання дітей існує по теперішній час.

Тобто, відсутні обставини які б відпали після вжиття заходів забезпечення позову і які б мали вплив на необхідність скасування заходів забезпечення.

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про відібрання дітей проживає окремо від них, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дітей з цим із їх батьків на час вирішення по суті спору щодо відібрання дітей.

Підстави, які зумовили забезпечення позову існують і на час розгляду клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки обґрунтованість, доведеність/недоведеність позовних вимог є предметом оцінки при прийнятті кінцевого судового рішення і у разі прийняття рішення про відмову в задоволенні позову суд одночасно вирішує питання про скасування заходів забезпечення.

З приводу посилань сторони відповідача що позивач знаходиться за межами України що унеможливлює виконання ухвали не підтверджено належними доказами.

Також суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача про скасування заходів забезпечення позову, оскільки аналогічні заходи забезпечення було скасовано у справі 201/13014/23 за клопотанням ОСОБА_3 , так як постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року залишено без змін рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про визначення місця проживання дітей.

Також суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача про добровільне виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заходи забезпечення позову у справі були застосовані до набрання законної сили рішенням у даній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки остаточне рішення у справі ще не прийнято.

Керуючись ст. 158, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 10 вересня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 29 січня 2025 року

Суддя С.О. Демидова