У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1 , яку подано до суду її представником адвокатом Осадчим О.В. через систему Електронний суд, в якій просить зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 65350443 та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №65350443, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021.

В рамках виконавчого провадження №65350443 було винесено постанову про арешт майна боржника від 07.05.2021. В подальшому постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.01.2023 виконавчий напис № 2452 виданий 29.08.2019 приватним нотаріусом Бондар І.М. повернуто стягувачу (ПАТ ПриватБанк ), однак не було знято арешт з майна боржника.

На даний час ОСОБА_1 повністю розрахувалася з ПАТ ПриватБанк, та їй відповідно було видано довідку від 28.12.2023, згідно якої остання не має заборгованості перед АТ КБ ПриватБанк.

Таким чином, за відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ ПриватБанк накладений арешт на майно боржника в рамках виконавчого провадження №65350443 необхідно зняти, оскільки він безпідставно продовжує обмежувати права ОСОБА_1 , і відомості про останню наявні в реєстрі боржників, що негативно впливає на її репутацію.

До Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області на електронну адресу було направлено заяву від 18.09.2024 з проханням зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про останню, з тих підстав, що в останньої відсутня заборгованість перед АТ КБ ПриватБанк.

Крім того, зверталася увага на те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень (Номер запису про обтяження: 41876401 (спеціальний розділ)) безпідставно міститься інформація про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , який насправді не належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Однак, начальник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області у своєму листі від 08.10.24 №37568 відмовив у задоволенні заяви від 18.09.2024.

У даному листі не вказано будь яких обґрунтувань щодо неможливості зняття арешту з майна боржника в рамках виконавчого провадження №65350443 у зв`язку з відсутністю заборгованості перед стягувачем АТ КБ ПриватБанк. Натомість зазначено про те, що буде виправлена помилка державного виконавця, допущена під час накладення арешту, а саме в адресі майна боржника.

За таких обставин ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки накладення арешту на майно позбавляє можливості вільно розпоряджатися майном, яке належить їй на праві власності. Відповідно зняття арешту з усього майна боржника у зв`язку з повним погашенням заборгованості тягне за собою виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

У судове засідання скаржниця та її представник не з`явились, представник скаржниці адвокат Осадчий О.В. подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, заяви та клопотання, відзив на скаргу до суду не надходили, хоча про розгляд скарги повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку судової повістки до електронного кабінету від 13.01.2025 року та 17.01.2025 року.

Представник стягувача АТ КБ Приватбанк в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку судової повістки до електронного кабінету від 13.01.2025 року та 17.01.2025 року.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, про що вказано в протоколах судових засідань.

Дослідивши та вивчивши матеріали скарги, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 65350443 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар Ірини Михайлівни № 2452 від 29.08.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з прибудовою та надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 2 961 440,69 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 року; виконавчим написом приватного нотаріуса Бондар Ірини Михайлівни № 2452 від 29.08.2019.

Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 07.05.2021 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), при примусовому виконанні виконавчого напису, накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику: житловий будинок з прибудовою та надвірними спорудами, що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.01.2023 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), керуючись п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис № 2452 приватного нотаріуса повернуто стягувачу.

До Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області на електронну адресу було направлено заяву ОСОБА_1 , яку подано її представником адвокатом Осадчим О.В. від 18.09.2024 року з проханням зняти арешт з майна боржника, та виключити з Єдиного реєстру боржників, з тих підстав, що в останньої відсутня заборгованість перед АТ КБ ПриватБанк.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 41876401 (спеціальний розділ) міститься інформація про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Про результати розгляду заяви позивача до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна та виключення інформації з Єдиного реєстру боржників начальник Відділу повідомив листом №37568 від 08.10.2024 про відсутність підстав для зняття арешту та виключення з Єдиного реєстру боржників. Крім того, начальником Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексиною Гайдар, з власної ініціативи, в порядку здійснення контролю за виконанням рішень, керуючись вимогами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», протягом одного робочого дня, 08.10.2024 здійснено перевірку законності виконавчого провадження №65350443, за результатами якої постановлено: виправити граматичну помилку у процесуальних документах виконавчого провадження № 65350443, а саме: в адресі нерухомого майна, яке підлягало зверненню стягнення зазначити: « АДРЕСА_1 », замість « АДРЕСА_1 » та внести зміни в обтяження № 41876401 та зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. привести виконавче провадження №65350443 у відповідність до вимог передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у строк до 14.10.2024.

Відповідно до Довідки АТ КБ Приватбанк № IMRU2DNE52AMOS1О від 28.12.2023, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 28.12.2023 не має заборгованості перед АТ КБ Приватбанк.

Судом встановлено, що сума заборгованості була погашена поза межами виконавчого провадження, яке було повернуто, а тому стягнення виконавчого збору без реального виконання рішення суду є неможливим, оскільки виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст. 27 ЗУ Про виконавче провадження).

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 (справа №2540/3203/18).

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносив постанову про стягнення виконавчого збору, яку необхідно виконувати в порядку, встановленому ЗУ Про виконавче провадження.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Вимоги ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст.5 ст. 59 ЗУ Про виконавче провадження арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі частиною 1 статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447- 451 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 65350443 та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів. Апеляційна скарга подається безпосереднього до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. С. Волкова