Провадження № 2-о/537/45/2025 Справа № 537/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дряхлова Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою:

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа:

ОСОБА_2 ,

про видачу обмежувального припису,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника адвокат Бахмат О.І.,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

представник заінтересованої особи адвокат Пінчук Ю.В.,

після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень заінтересованої особи.

1. ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 (надалі по тексту - заінтересована особа), в якій просила суд видати обмежувальний припис що вжиття наступних заходів тимчасового обмеження прав заінтересованої особи та покладення на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 300 м до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та місця роботи заявника за адресою: АДРЕСА_2 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , якщо вона з власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

2. В обґрунтування заяви заявник вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою, від шлюбу мають спільну доньку. Заявник з заінтересованою особою та дитиною проживають за адресою АДРЕСА_1 , відповідна квартира належить заявниці на праві власності. Останні декілька років заявник потерпала від психологічного насильства зі сторони свого чоловіка, зокрема це образи нецензурними словами, погрозами побиттям, приниження, знущання, тощо. Також зазначила, що від психологічного насильства страждає їх малолітня донька, оскільки вона є свідком насильства щодо заявниці. Заінтересована особа ігнорує доньку відносно спілкування з нею, що на думку заявниці також є проявом психологічного насильства.

10.12.2024 заінтересована особа застосувала відносно заявниці також і фізичне насильство, а саме застосував фізичну силу, побиття. У той день заявниця викликала поліцію та швидку, зафіксувавши відповідне насильство. Працівники поліції у відношенні заінтересованої особи склали терміновий заборонний припис терміном на 5 діб з 10.12.2024 по 15.12.2024, однак після спливу відповідного терміну агресія її чоловіка посилилась. Заявниця з донькою змушені убезпечувати себе, запираючись у кімнаті.

Зважаючи на зазначене, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї та її дитини з боку заінтересованої особи, а також настання тяжких наслідків для їх здоров`я є дуже високою. З цих підстав просила суд задовольнити її заяву повністю.

3. ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив, у поданому до суду 10.01.2024 запереченні зазначив, що ситуація, яка склалася 10.12.2024 була спровокована саме заявницею, однак жодних насильницьких дій відносно заявниці ним вчинено не було. Також заперечив наявність між ним та заявницею будь-яких конфліктних ситуацій. Вказав на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження повторності чи систематичності дій у відношенні заявниці з його сторони. З донькою підтримує нормальні відносини, постійно з нею спілкується та займається, коли це дозволяє заявниця. Їх родина не перебуває на обліку, як родина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, також заявниця жодного разу не зверталась до компетентних органів з приводу не виконання ним батьківських обов`язків. З цих підстав ОСОБА_2 просив суд відмовити заявниці у видачі обмежувального припису.

ІІ. Пояснення учасників справи.

4. Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала та пояснила суду, що з ОСОБА_2 за час шлюбу у неї склалися неприязні стосунки. Вона двічі хотіла розвестись з заінтересованою особою. 10.12.2024 вона знову підняла тему розлучення на обговорення з заінтересованою особою, саме на підставі цього і виник конфлікт, після якого вона змушена була викликати поліцію. Наразі вона проживає окремо від ОСОБА_2 у своїх батьків, заяву про розлучення не подає оскільки немає коштів на сплату судового збору. Зазначила, що після 10.12.2024 заінтересована особа постійно намагається чинити над нею домашнє насильство, яке проявляється у залякуванні, цькуванні та образах. Після 10.12.2024 вона більше до правоохоронних органів не зверталась, ОСОБА_2 фізичного насильства над нею не чинив. Просила суд задовольнити її заяву.

5. Представник заявника адвокат Бахмат О.І. у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, зазначив, що наразі існують реальні ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства над заявницею. З цих підстав просив суд задовольнити заяву.

6. Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив. Зазначив, що дійсно 10.12.2024 відбулась конфліктна ситуація, однак він дій, спрямованих на фізичне насильство заявниці, не вчиняв. Зазначив, що в подальшому заявниця не зверталась до правоохоронних органів, а спірну ситуацію в цілому ОСОБА_2 вважає спором про поділ майна подружжя, оскільки з його слів заявниця погрожувала йому, що при поділі майна він не отримає нічого. Заінтересована особа підтвердив, що вони з заявницею втратили фактичні шлюбні відносини однак це ніяким чином не підтверджує вчинення ним будь-якого виду насильства як до заявниці так і до їх спільної дитини. З цих підстав просив суд відмовити у задоволенні заяви.

7. Представник заінтересованої особи адвокат Пінчук Ю.В у судовому засіданні зазначила, що дійсно між сторонами виникла конфліктна ситуація, яка була спровокована саме заявником з підстав розлучення та подальшого поділу майна. Заявником, на думку представника, не підтверджено наявності ризиків подальшого вчинення будь-якого насильства заінтересованою особою. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт притягнення заінтересованої особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності, а відтак немає і підтвердження вчинення ним будь-якого виду насильства. Представник підтвердила, що між сторонами існує спір про поділ майна, який можливо буде вирішити у судовому порядку, тому просила суд відмовити у задоволенні відповідної заяви.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 02.01.2025 було відкрито провадження у вказаній справі, розгляд заяви призначено на 06.01.2025.

9. Ухвалою суду від 06.01.2025 розгляд справи було відкладено з урахуванням клопотання представника заінтересованої особи на 10.01.2024.

10. Ухвалою суду від 10.01.2025 за клопотанням представника заявниці розгляд справи було відкладено на 24.01.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом.

11. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданий Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 20.09.2013.

12. Подружжя має дитину ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 05.07.2019.

13. 09.04.2020 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Гонночкою В.М. було зареєстровано право власності заявниці на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 406913673, дата формування 06.12.2024). Відповідна квартира придбавалась заявницею та заінтересованою особою у подружжі і фактично є їх спільною сумісною власністю. За вказаною адресою заявник та заінтересована особа фактично проживали на момент виникнення конфліктної ситуації 10.12.2024.

14. Судом не сприймається до уваги як доказ копія термінового заборонного припису, на яку, як на підставу свої тверджень, посилалась заявник, оскільки відповідна копія виготовлена таким чином, що прочитати будь-що у вказаному документі неможливо, важко встановити навіть дату його складання та номер. Однак суд констатує, що відносно заінтересованої особи ані 10.12.2024 ані в подальшому або до цього правоохоронними органами не складались протоколи про вчинення ним домашнього насильства та/або не відбулось вручення йому підозри у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Сторонами відповідний факт також не заперечувався, а тому суд визнав його доведеним.

15. 11.12.2024 відділенням поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від заявниці було прийнято заяву про кримінальне правопорушення та іншу подію, що підтверджується відповідним протоколом прийняття заяви. Зміст цієї заяви зводиться до опису заявницею подій, які відбулись 10.12.2024.

16. Того ж дня, 11.12.2024 дізнавач СД ВнП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Слюсар В.О. допитала заявницю як потерпілу в межах кримінального провадження № 000068 від 11.12.2024, що підтверджується відповідним протоколом. Зі змісту цього протоколу заявниця повідомила правоохоронні органи про ситуацію, яка виникла у неї з чоловіком 10.12.2024, а саме про те, що в них з чоловіком на ґрунті розмов про розлучення виник конфлікт, який переріс у фізичне насильство з боку заінтересованої особи, внаслідок чого їй було завдано тілесних ушкоджень.

В подальшому дізнавачем в межах зазначеного кримінального провадження проводились допити свідків, а саме сусіда, двох поліцейських, які приїздили на виклик до заявниці та фельдшера, який був у складі екіпажу швидкої медичної допомоги, що підтверджується відповідними протоколами допитів. Всі зазначені протоколи містять подібні покази, які зводяться до того, що 10.12.2024 ввечері заявниця перебувала у схвильованому стані та плакала, на руках та шиї були почервоніння.

В межах кримінального провадження № 000068 від 11.12.2024 станом на дату розгляду справи жодній особі не повідомлено про підозру, що також підтвердив представник заявниці.

17. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що заінтересована особа є її братом, а заявниця - невісткою. Свідок зазначила, що сім`я ОСОБА_5 часто перебувала у неї в гостях, при цьому заявниця поводила себе завжди як емоційна людина, часто критикувала заінтересовану особу. Вважає, що заявниця перебільшує ситуацію, що склалася, оскільки заінтересована особа є людиною спокійною, на конфлікти реагує стримано та мовчазно. Свідку важко уявити, що її брат вчиняв будь-яке насильство відносно заявниці.

18. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що заінтересована особа є її дядьком, заявниця була подругою, їх спільна дитина ОСОБА_7 - її двоюрідною сестрою. Свідок зазначила, що явних конфліктів у подружжі не було, тим паче з застосуванням насильства. Заінтересована особа до дитини ставився позитивно, м`яко та жодного разу не сварив. Злата, спільна дитина заявниці та заінтересованої особи, часто бувала дома у свідка, при цьому жодного разу дитина не скаржилась свідку на будь-які конфлікти у сім`ї. Свідок пояснила, що заінтересована особа зовсім не конфліктна людина, при цьому заявниця жодного разу не скаржилась на нього свідку з приводу конфліктів та вчинення ним будь-яких видів насильства.

V. Оцінка суду.

19. Перш за все суд робить акцент на тому, що застосування до особи заходів тимчасового обмеження прав, передбачених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі за текстом - Закон 2229-VIII), можливе виключно за доведеності самого факту домашнього насильства у будь-якій формі.

20. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

21. Згідно з нормою ч. 1 ст. 4, ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

22. Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

23. Згідно з нормою ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. Суд наголошує на тому, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

25. Як на підставу для звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявниця послалась на вчинення заінтересованою особою фізичного та психологічного насильства щодо неї та їх спільної дитини (докладно див. п. 2, 4).

При цьому в підтвердження зазначеної обставини заявником надано до суду наступні докази:

- копію термінового заборонного припису;

- копію заяви до правоохоронних органів;

- документи, складені дізнавачем в межах кримінального провадження № 000068 від 11.12.2024 (протоколи допитів заявника та свідків).

26. Копія термінового заборонного припису судом не сприймається як доказ вчинення заінтересованою особою домашнього насильства (докладніше див. п. 14), а документи в межах кримінального провадження № 000068 від 11.12.2024 підтверджують виключно звернення заявника із відповідною заявою в поліцію та сам факт приїзду поліції до дому до заявника.

Звернення заявника до правоохоронних органів не підтверджує факт вчинення заінтересованою особою насильства, зазначена обставина не є доказом вини у вчиненні кримінального правопорушення і не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Наразі в межах кримінального провадження № 000068 від 11.12.2024 жодній особі не оголошено підозри.

Інших доказів вчинення заінтересованою особою відносно заявника домашнього насильства суду не надано.

27. В цій конкретній справі, розглядаючи справу виключно в межах заявлених вимог і досліджуючи виключно ті докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що доводи заявниці є необґрунтованими та такими, що не підтверджують наявності підстав для видачі обмежувального припису.

28. Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Тоді як під конфліктом потрібно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких потрібно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 07.11.2023 по справі № 676/265/23.

29. На думку суду взаємовідносини між сторонами не мають ознак домашнього насильства, яке істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, а має місце довготривалий неприязний конфлікт на ґрунті взаємних звинувачень та образ, який загострився ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із висловленням заявником бажання розлучитися та поділити спільне майно.

Про цю обставину свідчать пояснення заінтересованої особи, показання двох свідків і врешті решт пояснення самої заявниці, у яких відображено наростаючу гостроту у відносинах із заінтересованою особою, що досягла свого піку 10.12.2024 і проявилась у стрімкому розвитку подій і, як наслідок, сильному душевному та моральному хвилюванні обох учасників такого конфлікту.

Саме тому сусід заявниці, працівники поліції та фельдшер швидкої допомоги пояснили дізнавачу, що в той вечір 10.12.2024 заявниця мала схвильований вид та плакала.

30. Однак суд наголошує, що існування конфлікту і неприязних відносин, хоч навіть у піковому їх стані, не може автоматично свідчити про застосування домашнього насильства і заявниця доказів протилежного суду не надала.

31. Не знайшли свого підтвердження і доводи заявника про переслідування її заінтересованою особою за місцем її роботи, а також нав`язаного ним спілкування у будь-який спосіб. Окрім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення заявником домашнього насильства відносно їх спільної з заявником дитини.

32. Суд підкреслює, що оцінка ризиків, передбачена ч. 3 ст. 26 Закону 2229-VIII, при розгляді відповідної категорії справ має проводитись у випадку встановлення самого факту вчинення домашнього насильства у будь-якій формі. В цій конкретній справі, на підставі наявних доказів судом не встановлено факту домашнього насильства заінтересованої особи по відношенню до заявника та їх спільної дитини, а відтак оцінка ризиків вчинення заінтересованою особою відповідного насильства в подальшому судом не здійснювалась.

33. З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

З цих підстав, керуючись статтями 4, 6, 10, 18, 258-259, 263-265, 273, 350-1- 350-8 Цивільного процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_4 , виданий Кременчуцьким РС УДМС України в Полтавській області 08.11.2013.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області 07.01.1996.

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ

Повний текст рішення складено 27.01.2025.