УХВАЛА

21 січня 2025 року

м. Київ

справа № 661/4643/20

провадження № 61-17ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення авторського права та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 01 травня 2024 року. Повний текст постанови складено 28 червня 2024 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана через підсистему «Електронний Суд» 01 січня 2025 року до Верховного Суду. Тобто з пропущенням передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 30 липня 2024 року.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складений 28 червня 2024 року, а надіслано 10 липня 2024 року. Поважність пропуску процесуального строку на подання касаційної скарги обумовлено військовою агресією російської федерації проти України, супровідними обставинами та тривалою необізнаністю заявниці про існування оскаржуваного рішення. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади, направлення на консультацію до онколога, видане лікарем Новокаховської лікарні 09 квітня 2024 року та довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи від 25 червня 2024 року, в цей період заявниця перебувала на території Новокаховської міської територіальної громади, що з 24 лютого 2022 року входить до переліку тимчасово окупованих територій та в оточенні військ РФ. Як свідчить повідомлення міністерства міграційної політики королівства Норвегії - з 08 липня 2024 року заявник отримала колективний захист. Згідно епікризу, виписаного лікарем лікарні м. Хамар від 31 жовтня 2024 року, з липня 2024 року розпочато лікування цитостатиками ракового захворювання на ІV стадії. Звісно, що за таких обставин та за відсутності технічних умов вчасне отримання рішення та складення касаційної скарги неможливе. Лише по закінченні активної фази хіміотерапії вдалося організувати мінімальні умови для оскарження рішень. На підтвердження вказаних обставин надано копію супровідного листа апеляційного суду про направлення оскаржуваної постанови, яке надіслано 10 липня 2024 року, копію витягу з реєстру територіальної громади, копію направлення на консультацію до онколога 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 , копію довідки про взяття на облік ВПО ОСОБА_1, копію довідки Мін міграційної політики Норвегії, копію довідки Мін міграційної політики Норвегії переклад українською, копію епікриз 31 жовтня 2024 року Норвезькою, копію епікриз 31 жовтня 2024-1 (переклад українською), копію епікриз 31 жовтня 2024-2 Норвезькою, копію епікриз 31 жовтня 2024--2 (переклад українською).

У зв`язку з зазначеними обставинами просить суд поновити пропущений строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року по справі № 661/4643/20.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. У частині третій статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки заявник не обґрунтовує, яким чином зазначені в заяві обставини позбавили її можливості оскаржити до касаційної інстанції судове рішення протягом строку з моменту його отримання - 10 липня 2024 року. Крім того, заявник не обґрунтовує та не надає доказів того, що у зв`язку із запровадженням військового стану та направленням апеляційним судом 10 липня 2024 року оскаржуваної постанови апеляційного суду засобами електронного зв`язку заявник був позбавлений можливості подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.

Крім того, аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить та зазначено у постанові апеляційного суду, що від ОСОБА_1 надійшли документи під назвою «Додаткові пояснення у справі» та «Клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги», у яких позивач просить апеляційний суд при розгляді справи виходити зі встановленого факту наявності її авторського права на об`єкти інтелектуальної власності, використані відповідачем. Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона підтримала вимоги апеляційної скарги. Отже ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.

На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим становищем. Клопотання мотивоване тим, що протягом зазначеного періоду отримання заявницею прибутку виключений, а її майновий стан скрутний. Як зазначено в епікризі лікарні міста Хамер від 31 жовтня 2024 року «Як шукач притулку, пацієнт має дуже обмежені фінансові ресурси. Незрозуміло як повинні покриватися витрати будинку престарілих. Медичний відділ зв`яжеться з соціальним працівником, щоб уточнити хто покриватиме витрати на перебування в будинку престарілих».

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору. Такими документами, наприклад, можуть бути про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред`явлення позову - 2020 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, враховуючи, що судове рішення, оскаржується у повному обсязі, за подання касаційної скарги розмір судового збору становить за вимогами майнового характеру 1 % ціни позову * 200%, але не менше 1 681,60 грн та не більше 21 020,00 грн.

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру (стягнення компенсації), а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, але не менше 1 681,60 грн та не більше 21 020,00 грн.

Як наслідок ОСОБА_1 необхідно надати суду касаційної інстанції докази ціни позову щодо вимог майнового характеру (копію позовної заяви) і самостійно вказати ціну позову та визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги та доплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання касаційної скарги судовий збір підлягає сплаті у розмірі не менше 1 345,28 грн (1 681,60 грн * 0,8), та не більше 16 816грн(21 020,00 грн * 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, Судовий збір (Верховний Суд, 055). Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга ОСОБА_1 сформована в підсистемі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги особою, яка подала касаційну скаргу, не надано.

Отже особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар