Справа №203/5908/24
Провадження №2/0203/323/2025
24.01.2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
1. 21 жовтня 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.10.2016 та 08.02.2021 між сторонами було укладено кредитні договори, за умовами яких відповідач одержав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за укладеними договорами, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості загальною сумою 132 834,43 грн (а.с.а.с. 1 4).
2. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 4).
3. Відповідач до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
4. 24 січня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
5. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК.
6. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
7. Судом встановлено, що 07.10.2016 сторонами було складено та підписано заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Заява) (а.с. 5).
8. Заявлений позов побудовано на тому, що 07.10.2016 між сторонами було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав грошові кошти в сумі 52 400,00, які не повернув. Заборгованість станом на 21.08.2024 становить 86 963,20 грн.
9. Оцінюючи докази, надані позивачем (зокрема, на підтвердження передачі коштів відповідачеві), суд виходить з такого.
10. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
11. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
12. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
13. Статтею 76 ЦПК встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
14. За приписами частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
15. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
16. Відтак у контексті приведених вище норм процесуальним завданням позивача було доведення суду належними, допустимими та достовірними доказами, із дотриманням принципу їх достатності (статті 77 80 ЦПК), факту передачі відповідачеві 07.10.2016 грошових коштів у конкретній сумі. Такими доказами відповідно до матеріального закону та сталої судової практики можуть бути платіжна квитанція, платіжне доручення, меморіальний касовий ордер, розписка тощо.
17. Жодний з таких доказів позивачем суду надано не було.
18. При цьому зміст Заяви також не є таким доказом, оскільки свідчить лише про виявлення відповідачем бажання оформити на своє ім`я платіжну картку.
19. Отже, не може бути таким доказом і розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, оскільки він не спирається на жодний належний доказ факту передачі кредитних коштів (а.с.а.с. 31-звор. 35).
20. Суд критично ставиться й до решти письмових доказів, доданих позивачем до позовної заяви.
21. Так, Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб підписано лише представником позивача, отже вона не відповідає принципу належності (а.с.а.с. 7-звор. 18).
22. Виписка з особового рахунку, яка відображає використання відповідачем конкретних платіжних карток, також не свідчить про обґрунтованість заявленого позову, оскільки позивачем у жодний спосіб не доведено, що зазначені у ній платіжні картки були отримані відповідачем саме від позивача і саме за вказаним кредитним договором (а.с.а.с. 55 58).
21. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов у цій частині відхилити.
22. Розв`язуючи позов у частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.02.2021, суд керується тими ж процесуальними нормами і виходить з такого.
24. Між тим, жодного доказу, що свідчив би про умови укладеного договору, строки його дії, порядок повернення кредитних коштів та відповідальність сторін, матеріали справи не містять.
25. Клопотання про долучення копії такого договору протягом розгляду справи позивачем заявлене не було.
26. При цьому позивач від початку зайняв пасивну процесуальну позицію, про що свідчить зміст позовної заяви, у якій він просив розглядати справу за його відсутності на підставі наданих суду доказів.
27. З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову і в цій частині.
28. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.О. Католікян