Провадження № 2/953/1003/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором №499005-КС-001 про надання кредиту від 09 травня 2024 у загальному розмірі 110298,44 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 33 000 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 73 805,34 грн, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 3 493,10 грн.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 02 січня 2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

14 січня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надала суду зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів, в якій просить визнати недійсними положення договору про надання кредиту № 499005-КС-001 від 09 травня 2024 року в частині обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту у розмірі 4950 грн.

14 січня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надала суду відзив на позов, в якому просить задовольнити частково позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість у розмірі 73700 грн.

14 січня 2025 року представник позивача ТОВ «Бізнес позика» - Виноградов Ю.Е. через систему «Електронний суд» надав суду відповідь на відзив, в якій просить поновити позивачу строк для подання доказів у справі, а саме: доказів направлення на електронну адресу відповідача кредитного договору та правил, які були відправлені відповідачу одразу після укладення кредитного договору, договору про надання послуг №5 від 04.11.2022, укладеного між ТОВ «Бізнес позика» та ТОВ «ПрофітГід» разом із протокол підпису до нього, квитанції про оплату №41649-46620-63033 від 23.05.2025, скріншоту з електронної пошти про направлення ТОВ «Бізнес позика» на адресу електронної пошти відповідача правил, договору №499005-КС-001 від 09.05.2024 та таблиці обчислення та просив долучити відповідь на відзив разом з усіма додатками до матеріалів даної справи.

21 січня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надала суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить не долучати до матеріалів справи додаткові докази надані представником ТОВ «Бізнес Позика», які надані разом з відповіддю на відзив, оскільки вони подані з порушенням норм ЦПК України. Позивач повинен подавати докази разом з поданням позовної заяви. Крім того, пПредставник позивача письмово не повідомив про те, що вказані докази не можуть бути поданими разом із позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у відповідді на відзив просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес Позика.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить провести судове засідання, а також вирішити питання про прийняття зустрічного позову без участі відповідача та його представника.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання недійсними положення договору про надання кредиту в частині обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту.

Зустрічна позовна заява відповідає вимогам статтей 175, 177, 194 ЦПК України.

Позовні вимоги первісного та зустрічного позову взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають між одними й тими ж сторонами та з одних правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне прийняти зустрічний позов, об`єднати його в одне провадження з первісним позовом та здійснити перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Щодо клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Згідно статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 126 ЦПК України, за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання доказів може бути реалізовано позивачем виключно у строк, встановлений законом для їх подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що вищевказана справа розглядається в період дії воєнного стану.

Верховний суд у вказаній постанові, окрім іншого зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Виходячи з наведеного, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів всіх учасників справи та дотримання принципу змагальності сторін у судовому процесі, а також повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, враховуючи, що докази представником позивача були додані до відповіді на відзив, а також враховуючи, що судом було прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, суд вважає за необхідне за поновити представнику позивача процесуальний строк для подання доказів та прийняти ці докази до розгляду.

Керуючись статтями 84, 127, 175, 177, 193, 194, 247 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання недійсними положення договору про надання кредиту в частині обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту прийняти до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання недійсними положення договору про надання кредиту в частині обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту об`єднати в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Здійснити перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Призначити проведення підготовчого засідання 04 березня 2025 року на 11 годину 30 хвилин.

В підготовче засідання викликати сторін.

Встановити відповідачу за зустрічним позовом Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» п`ятнадцятиденний строк із дня вручення даної ухвали для надання відзиву на зустрічну позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надати відзив на зустрічну позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) відповідачами за зустрічним позовом одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу за зустрічним позовом, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - Виноградова Юрія Ернстовича про поновлення строку для подання доказів задовольнити.

Поновити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - Виноградову Юрію Ернстовичу процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи №953/12121/24 докази направлення на електронну адресу відповідача кредитного договору та правил, договір про надання послуг №5 від 04.11.2022, укладеного між ТОВ «Бізнес позика» та ТОВ «ПрофітГід» разом із протокол підпису до нього, квитанцію про оплату №41649-46620-63033 від 23.05.2025, скріншот з електронної пошти про направлення ТОВ «Бізнес позика» на адресу електронної пошти відповідача правил, договору №499005-КС-001 від 09.05.2024 та таблиці обчислення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Т.В. Бобко