РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4312/24

23 січня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Ковальчука С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У зазначеній заяві ОСОБА_1 покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 .

До складу спадщини, яка відрилася внаслідок її смерті, входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Вказує, що заповіт ОСОБА_5 не вчинявся, вона, як дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Спадщину фактично прийняла, оскільки у визначений ст. 1270 ЦК України строк, 07.10.2024 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Із повідомлення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Матросової А.М. від 22.10.2024 року № 240/02-14 їй стало відомо, що на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав її брат, син спадкодавця ОСОБА_2 , який відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Разом із тим вказує, що ОСОБА_2 з 2013 року по АДРЕСА_1 не проживає, на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 лише значився зареєстрованим у вказаному житловому будинку та спадщини не прийняв.

Наявність довідки органу місцевого самоврядування про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини перешкоджає їй оформити спадщину.

У позасудовому порядку довести факт не проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини неможливо. Встановлення цього факту їй необхідне для оформлення спадщини.

Просила встановити факт не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , у період з 2013 року та на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у заяві. Крім того, пояснила, що її брат ОСОБА_2 у 2013 році виїхав за межі України, місце його перебування їй не відоме, ніяких зв`язків з ним не підтримує. З того часу він за адресою місця проживання матері ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 не проживає, лише значиться зареєстрованим. Просила заявлені вимоги задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти заявлених вимог не заперечували.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направлена на його адресу судова повістка повернулася до суду з відміткою відділення зв`язку про те, що адресат відсутній за вказаною у заяві поштовою адресою.

Заслухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

П. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що матір заявника ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.06.2024 року, серії НОМЕР_1 .

До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У довідці Малолюбашанської сільської ради № 488/02 від 07.10.2024 року зазначено, що матір заявника ОСОБА_5 значилася зареєстрованою та проживала у вказаному житловому будинку, разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України заявник ОСОБА_1 та заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із повідомлення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Матросової А. № 315/02-14 від 26.12.2024 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу №65/2024 від 07.10.2024 року. Із заявами про прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Син спадкодавця ОСОБА_2 відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою, виданою Малолюбашанською сільською радою 07.10.2024 р. за №488/02.

Разом із тим, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є сусідами спадкодавця ОСОБА_5 , у судовому засіданні показали, що брат заявника ОСОБА_2 з 2013 року у будинку матері ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , не проживає, виїхав в Росію та з того часу не повертався.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 у період із 2013 року та до дня смерті матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 не проживав, лише значиться зареєстрованим.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, ч. 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, лише значився зареєстрованим за вказаною адресою, тому сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття ним спадщини.

Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210).

Встановлення факту не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику необхідне для оформлення спадщини.

У позасудовому порядку цей факт встановити неможливо.

За наведених обставин суд вважає, що зазначені вище докази підтверджують факт не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 із 2013 року до дня відкриття спадщини.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1217, 1223, 1233, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст. 2, 11, 13, 19, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 293, 294, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 у період із 2013 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , проживає АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 28 січня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.