Провадження 2/557/62/2025
Справа 557/1559/24
Гощанський районний суд Рівненської області у складі:
судді Пацка Д.В.,
секретар судового засідання Довгалець Н.М.,
номер справи 557/1559/24,
учасники справи:
позивач ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»
представник позивача Романенко М.Е.
відповідач ОСОБА_1
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» - Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості,
Представник позивача Романенко М.Е., що діє в інтересах ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №101110420 від 12.03.2021 року у розмірі 23 862, 40 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422, 40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн.
Позов мотивовано тим, що 12.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101110420, за яким кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 8 000, 00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на Картковий рахунок.
ТОВ «Мілоан» в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором, а відповідач не виконав умови Кредитного договору щодо повернення кредиту в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість.
Загальний розмір заборгованості відповідача становить 23 862, 40 грн., з яких: 6 840,00 грн. - заборгованість за кредитом, 17 022,40 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідач відзив на позовну заяву не подала.
Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2024 року позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
Представник позивача, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та подано клопотання про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від неї не надходило.
Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.
12.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір №101110420, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 8 000, 00 грн., на строк з 12.03.2021 року по 11.04.2021 року.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат.
Відповідач ОСОБА_1 не виконувала зобов`язання за кредитним договором перед ТОВ «Мілоан», внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 23 862, 40 грн., з яких: 6 840,00 грн. - заборгованість за кредитом, 17 022,40 грн. - заборгованість за відсотками.
29.07.2021 укладено договір відступлення прав вимоги №05Т між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 за договором № 100219793.
Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021 р., витягом з Додатку до реєстру боржників ТОВ «Мілоан».
З доводів позивача встановлено, що ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі, вказаному у кредитному договорі, шляхом перерахування коштів на банківську карту відповідача, що відповідачем не спростовано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаного правочину з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ «Мілоан».
У позовній заяві позивач ТОВ «Діджи Фінанс» доводить, що відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Мілоан» не повернув. Зокрема, позивач зазначає, що за вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 23 862,40 грн, з яких 6840 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 17 022,00 грн. сума заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією та відсотками відсутня.
Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення такої заборгованості.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями п. 3.2.6 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати заставу, делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, божник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» на адресу відповідача було направлено досудову вимогу, в якій останню повідомлено про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від 12.03.2021.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит.
З огляду на те, що ОСОБА_1 згідно укладеного з ТОВ «Мілоан» договору взяла на себе зобов`язання погашати кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок нею був порушений, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості за договором, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення позики.
Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача по вищезазначеному договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Суд враховує, що договором про споживчий кредит №101110420 від 12.03.2021 р. визначено, що кредит надано строком на 30 днів - з 12.03.2021 р. до 11.04.2021р., розмір відсотків згідно п.1.5.2 договору та додатку №1 до цього договору встановлено в розмірі 3,00% за кожен день строку користування кредитом, в сумі 7200 грн., та розмір комісії за надання кредиту становить 0,0 грн., а відтак саме у вказаному розмірі підлягають до стягнення відсотки за користування кредитом.
При цьому суд враховує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку кредитування відповідно до умов кредитного договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.п. 4.1., 4.2. договору, та в матеріалах справи такі докази, подані в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відсутні.
Отже, позивачем здійснювалось нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення 30-денного строку кредитування, передбаченого договором про споживчий кредит №101110420 від 12.03.2021 року.
Одночасно суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку кредитування, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню, в межах строку дії кредитного договору.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та умов кредитування суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за 30 днів в розмірі 7 200 грн. (8 000 грн. х 3,00 % х 30 днів).
З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 15 200 грн., з яких: 8 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 200 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом.
При вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат суд виходить з наступного.
За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати позивачем судового збору в розмірі 1 543,03 грн. пропорційно задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволені судом на 63,7 %.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Як встановлено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так як позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3 822, 00 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 63,7 %.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд -
Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» - Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» витрати на правову допомогу у розмірі 3 822 (три тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНКОПП: НОМЕР_1 .
Суддя Д.В. Пацко