Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/5493/24
Провадження № 2/644/394/25
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючої судді - Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання - Лєпілової В.В.,
представника позивача - адвоката Данько Лариси Вячеславівни,
розглянувши в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення додаткових витрат на дитину
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом і просить: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Отже, зазначає що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, виховання та утримання сина, просить позбавити його батьківських прав. Також, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на ОСОБА_3 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.07.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Розгляд справи неодноразово переносився у судовому засіданні за клопотанням позивачки, а також в зв`язку із неявкою когось із сторін у судове засідання, неможливістю надання всіх необхідних доказів.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 27.11.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив або пояснення у справу не надав, повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення повісток за останнім відомим його зареєстрованим місцем проживання.
Позивачка в судове засідання, призначене на 26.12.2024 з`явилась, надала суду пояснення, в подальшому участь у судовому засіданні брала участь представник позивачки. Третя особа, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання представника не направив, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи.
У судовому засіданні 26.12.2024 позивачка підтримала свої позовні вимоги, зазначила, що є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є відповідач, шлюб між нею та відповідачем розірваний. Відповідач проживає окремо, він не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_3 , довгий час не сплачував аліменти, з нього час від часу утримує якійсь аліменти виконавча служба. З сином відповідач не спілкується, хоч і проживає близько до них із сином, час від часу вона та дитина його зустрічали, відповідач має іншу родину та дітей. Зазначила, що у 2021 році до ОСОБА_2 надавав нотаріальну заяву про те, що не заперечує проти того, щоб його позбавили батьківських прав, однак наразі відмовився надавати повторну заяву та з`являтись до суду, до позбавлення його батьківських прав щодо сина ставиться байдуже.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначила, що проживає і з позивачкою в одному дворі, але не бачила, щоб після розлучення відповідач колись гуляв із сином, живе з новою сім`єю з 2016-2017 років, зустрічала його в аптеці більше року тому, він (відповідач) казав їй, що має поранення, контузію. Бачила, що відповідач навіть не вітався з дитиною, хоча проживав з новою сім`єю в будинку поряд із ними, гуляв лише з молодшими дітьми.
Також, до суду надійшли пояснення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що таке позбавлення прав є доцільним. Крім того, у Висновку зазначено, що представниками Департаменту при складанні висновку була опитана дитина, ОСОБА_5 , який пояснив, що давно не бачив батька, жодних стосунків вони не підтримують, матеріально не допомагає.
Провівши повний та всебічний розгляд справи, заслухавши учасників провадження та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив таке.
ОСОБА_6 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 05 березня 2013 р., актовий запис №289.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року у справі № 644/8738/15-ц шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Відповідач проживає окремо, він не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_3 . Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року у справі № 644/8670/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач ухиляється від утримання свого сина. В Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні знаходиться ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 644/8670/15-ц від 23.05.2016 р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , заборгованість за якими станом на 02.05.2024 складала 191018,14 грн. (сто дев`яносто одна тисяча вісімнадцять гривень 14 копійок) та з 2020 року розмір заборгованості лише збільшується.
Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від спілкування з дитиною, від її матеріального забезпечення, маючи всі можливості протягом багатьох років підтримувати сімейні зв`язки, оскільки проживав близько до сина, але не робив цього.
Рішенням комісії Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 .

Висновок обґрунтовано тим, що мати ОСОБА_3 одна займається вихованням та утриманням дитини. Батько не виконує свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини, не бере участі у її житті та розвитку.

Також, у матеріалах справи наявна копія заяви відповідача, ОСОБА_2 від 04.03.2021, посвідчена нотаріально, в якій відповідач підтверджує, що не спілкується із сином, не приймає участі в його вихованні та утримання.

Як встановлено судом із наданих письмових матеріалів, зокрема довідки із місця навчання дитини, із пояснень свідка та позивачки, ці обставини тривають і по цей час.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що родинний зв`язок між дитиною ОСОБА_3 та його батьком, ОСОБА_2 втрачений. Батько не спілкується з дитиною і не з`являється у її житті протягом останніх дев`яти років, і цьому не перешкоджали невідворотні обставини, оскільки протягом декількох років, ще до початку повномасштабного вторгнення та активних бойових дій відповідач мешкав поряд із сином зі своєю новою родиною.

За змістом статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, частинами 2-5 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ілля Ляпін проти Росії» від 30 червня 2020 року, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, в пункті 16 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка не має жодного зв`язку з відповідачем, він не спілкується з дитиною протягом тривалого часу, не сплачує аліменти, не повідомляє про своє місцезнаходження. Будь-яких доказів протилежного судом не отримано.

Батьківство відповідача має формальний характер, дитина фактично позбавлена піклування свого біологічного батька, не спілкується з ним, виховується в сім`ї матері.

Причини тривалого невиконання відповідачем батьківських обов`язків невідомі, оскільки відповідач не подав відзив і не приймав участі у судовому розгляді справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Зважаючи на пріоритетність інтересів дитини над інтересами батька, саме батько повинен довести наявність об`єктивних перешкод для належного виконання ним обов`язків по вихованню дитини. Проте суду не надано доказів існування будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свої обов`язки по вихованню дитини. Також не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивачка або інші особи чинили відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

З метою захисту найкращих інтересів дитини, яка втратила родинний зв`язок з відповідачем, забезпечена сімейним оточенням та вихованням з боку матері, враховуючи тривале невиконання відповідачем обов`язку по вихованню дитини, відповідач має бути позбавлений батьківських прав.

Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У даному випадку відсутня необхідність у прийнятті рішення щодо аліментів, оскільки аліменти на утримання дитини вже стягуються з відповідача на користь позивачки за заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року у справі № 644/8670/15-ц. Однак, позивачкою заявлена позовна вимога про стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 .

Щодо цієї позовної вимоги суд зазначає таке.

Згідно із частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

З частини 2 ст. 141 СК України вбачається, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

У окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Згідно з наданою у матеріали справи медичною довідкою форми №025/о від 01.11.2023, дитині, ОСОБА_3 поставлений діагноз міопія слабкого ступеню обох очей, лусковий блефарит обох очей. Рекомендовано, зокрема, окуляри для постійного носіння або лінзи, зволожуючі краплі на постійній основі. Згідно зі статтею 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивачкою доведено, що нею вже понесені додаткові витрати, пов`язані із обстеженням стану здоров`я дитини та необхідністю постійного носіння окулярів дитиною, так і витрати на купівлю крапель для підтримання здоров`я очей дитини у майбутньому, тож заявлена позовна вимога про стягнення 50% додаткових витрат на дитину підлягає задоволенню.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., отже, належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 188, 273, 150, 164, 166, 167, 185 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3811,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Роз`яснити, що особа, яку було позбавлено батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (, вул. Чернишевська, буд. 55, м. Харків).

Повне рішення суду складено 28.01.2025.

Суддя Марина МАРКОСЯН