Справа №461/8565/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника відповідача Качмарика Б.І.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

(адреса:

АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

ОСОБА_2

(адреса:

АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

в інтересах яких діє адвокат Тунський Андрій Романович

(адреса: 82100, Львівська обл., м. Дрогобич,

вул. Гончарська, 5/9; РНОКПП: НОМЕР_3 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до

Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

(79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; )

про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Тунський Андрій Романович, звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Відповідно до прохальної частини заяви, позивачі просять стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах 158 847 гривень 28 копійок недотриманої пенсії в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обґрунтовуючи заявлені вимоги, покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_3 . Після його смерті, на підставі заяви позивачів, було заведено спадкову справу № 42-2023 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою Миколою Миколайовичем. Відповідно до листа приватного нотаріуса Легеди М.М від 11.09.2024 № 1/02-14/42-2023, єдиними спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 , у зв`язку з порушенням пенсійним органом прав на належне пенсійне забезпечення неодноразово звертався до суду з позовами до Головного управління пенсійного фонду у Львівській області. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2022, ухваленим за результатами розгляду справи № 380/21335/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 02.08.2021 №2994 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. На виконання судового рішення відповідачем у справі було нараховано ОСОБА_3 доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 130 847 гривень 28 копійок, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області від 21.06.2022 та розрахунком на доплату. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 380/4533/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_3 з 01.07.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум. На виконання судового рішення відповідачем у справі було нараховано ОСОБА_3 доплату пенсії за період з 01.07.2022 по 31.08.2023 у розмірі 28 000 гривень, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області від 04.08.2023.

Таким чином загальна сума доплати пенсії котра була донарахована ОСОБА_3 становить 158 847 гривень 28 копійок.

ОСОБА_3 за життя відповідні кошти не отримав. У відповідь на запит приватного нотаріуса Легеди М.М відповідачем у справі було повідомлено, що доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. У відповідь на звернення позивачів ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що доплата пенсії яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. У зв`язку з наведеним, позивачі вважають, що невиплата відповідачем недоотриманої пенсії є порушенням їх права на спадкування, з метою захисту якого вони змушені звертатись до суду з даним позовом.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

14.11.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зауважує, що на даний момент в Головному управлінні проведена робота щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили по 19.11.2020. Виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Стверджує, що питання переходу належних спадкодавцеві соціальних виплат не є спадковими, у зв`язку з чим до нього не застосовуються норми спадкового права. За твердженнями представника відповідача, право вимоги у позивачів виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону-2262, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Вказана норма закону є спеціальною щодо інших норм законодавства України і виключно нею регламентовано порядок виплати сум пенсії за вислугу років, які залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Проте, в даному випадку мова йде не про суму пенсії, а доплату на виконання судового рішення зобов`язального характеру. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вказує, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб.

21.11.2024 адвокат Тунський Андрій Романович, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», подав до суду відповідь на відзив. Представник просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що відповідачем не оспорюється сума недоотриманої померлим пенсії. Стверджує, що позивачі мають право, як спадкоємці, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя. Натомість, відповідач, всупереч закону, перешкоджає реалізації прав позивачів, як спадкоємців на отримання усього належного йому спадкового майна.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання представник позивачів не з`явився, подав до суду заяву у якій просив заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі, з мотивів наведених у позовній заяві, а розгляд справи здійснювати за його та позивачів відсутності.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості учасникам провадження у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

У відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2022, ухваленим за результатами розгляду справи № 380/21335/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 02.08.2021 №2994 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання судового рішення відповідачем у справі було нараховано ОСОБА_3 доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 130 847 гривень 28 копійок, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області від 21.06.2022 та розрахунком на доплату.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 380/4533/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_3 з 01.07.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

На виконання судового рішення відповідачем у справі було нараховано ОСОБА_3 доплату пенсії за період з 01.07.2022 по 31.08.2023 у розмірі 28 000 гривень, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області від 04.08.2023.

Таким чином, судом встановлено, що загальна сума доплати пенсії котра була донарахована ОСОБА_3 становить 158 847 гривень 28 копійок.

Зазначений факт відповідачем не оспорюється.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73922849 від 12.09.2023, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою Миколою Миколайовичем заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 №42-2023.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Легеди М.М від 11.09.2024 № 1/02-14/42-2023 єдиними спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно відповіді ГУ ПФУ у Львівській області від 28.08.2024 на запит приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича, недоотримані суми пенсії ОСОБА_3 відсутні, а доплата пенсії, яка обчислена па виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладання судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка нарахована померлому.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України, спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 даного Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де у ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів належних спадкодавцю. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. До прикладу, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої спадкодавцем пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

При цьому, суд наголошує, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Доводи представника відповідача про те, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб є надуманими та безпідставними, з огляду на наступне.

Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність саме відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання і обов`язки та, до того ж, вчинив дії які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат.

Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду є незрозумілим, а відповідач навів це твердження посилаючись на висновок Верховного Суду у справі №420/6671/18, по суті вирвавши цю фразу з контексту даного рішення.

Так, наведена справа стосувалась визнання протиправними дії Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо невиплати позивачці заборгованості по пенсії з червня 2017 року; зобов`язати Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області виплатити позивачці заборгованість по пенсії з червня 2017 року з урахуванням фактично проведених виплат, стосувалося зміни способу виконання судового рішення і судом у цій справі не досліджувались питання спадщини, адже вони у цій справі не входили до предмету і підстав позову.

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (п. 58).

Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачі мають право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача; уразі відмовив позові ? на позивача; у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1588 гривень 47 копійок.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотриману пенсію у розмірі 79423 гривні 64 копійки.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотриману пенсію у розмірі 79423 гривні 64 копійки.

Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1588 гривень 47 копійок ? витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач ? ОСОБА_1

(адреса:

АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

позивач ? ОСОБА_2

(адреса:

АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

представник позивачів ? адвокат Тунський Андрій Романович

(адреса:

АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

відповідач ? Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області

(79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; )

Повний текст рішення складено 24.01.2025 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький