Справа № 953/239/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р.

Київський районний суд міста Харкова у складі судді Вітюка Р.В. розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу

ВСТАНОВИВ:

28.01.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно до якої він просить:

- скасувати судовий наказ виданий Київським районним судом м. Харкова 17.01.2025, у справі № 953/239/25 н/п 2-н/953/36/25, про стягнення з мене, на користь КП "Комплекс з вивозу побутових відходів" заборгованості у розмірі 797,98 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн;

- стягнути з КП "Комплекс з вивозу побутових відходів" на користь ОСОБА_2 судові витрати - судовий збір у розмірі 121,12 грн.

Заява обґрунтованим тим, що 17.01.2025 боржником був отриманий судовий наказ виданий Київським районним судом м. Харкова 17.01.2025 у справі № 953/239/25 н/п 2-н/953/36/25 про стягнення з нього заборгованості на користь КП "Комплекс з вивозу побутових відходів". Вважає, що судовий наказ підлягає скасування, оскільки з січня 2019 року він не проживає за адресою АДРЕСА_1 , а проживає у власному будинку у м. Лебедин, Сумської обл., а у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . ніхто не проживає. З 3 травня 2022 року ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. Крім того, КП "Комплекс з вивозу побутових відходів", у грудні 2021 року вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника неіснуючої на його думку заборгованості, справа № 953/24760/21, н/п 2-н/953/3041/21. У тій заяві, заявник стверджував, що він має заборгованість у сумі 797,98 грн за період з 01.01.19 по 31.10.21. При цьому в заяві про видачу судового наказу поданої до суду у січні 2025 року сума заборгованості не змінилася, і вже за період з 01.01.19 по 31.12.22 року знову ж таки складає 797,98 грн. Вважає, що порушені строки позовної давності. Боржник не вчиняв жодної дії яка засвідчує його бажання укласти договір з КП "Комплекс з вивозу побутових відходів".

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст. 170 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Суд встановив, що 17.01.2025 Київський районний суд м. Харкова у справі № 953/239/25 (2-н/953/36/25) видав судовий наказ за заявою КП "Комплекс з вивозу побутових відходів", яким стягнув з ОСОБА_1 на користь КП "Комплекс з вивозу побутових відходів" заборгованості, що утворилася за вивезення побутових відходів за період 01.04.2019 по 31.01.2022 за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 797,98 грн та судовий збір 302,80 грн.

Копію вказаного судового наказу було направлено боржнику до електронного кабінету та отримано ним 17.01.2025.

28.01.2025 боржник направив заяву про скасування судового наказу через систему "Електронний суд". Враховуючи вказане, суд вважає, що строк на подання заяви про скасування судового наказу не пропущений.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про скасування судового наказу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Щодо вимоги про стягнення сплаченого судового збору та моральної шкоди

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 121,12 грн, що підтверджується квитанцією від 28.01.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником, зокрема за подання заяви про скасування судового наказу. Відповідна норма також відсутня у Законі України "Про судовий збір".

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України (постанова Харківського апеляційного суду від 14.01.2025 у справі № 627/914/24).

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Отже, у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відповідний порядок не передбачений нормами процесуального законодавства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 170,171 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

2. Судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 у справі № 953/239/25 (2-н/953/36/25) за заявою Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів", яким стягнув з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" заборгованості, що утворилася за вивезення побутових відходів за період 01.04.2019 по 31.01.2022 за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 797,98 грн та судовий збір 302,80 грн скасувати.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ВІТЮК