РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Шведа А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Комунального підтриємства «Полігон», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовом до Комунального підтриємства «Полігон», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Dodge Journey Crossroad» 2018 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 .

31.05.2021 о 14:30 годині у Волинській області в м. Володимирі по вул. Репіна сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі автомобіля «ГАЗ 3309-354» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності КП «Полігон», котрим керував водій даного підприємства ОСОБА_4 .

Згідно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, водій КП «Полігон» не врахував дорожню обстановку, не дотримав безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.06.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН». Ліміт Відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130 000 гривень, франшиза - 2600 гривень.

ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» здійснила страхове відшкодування на суму 127 400 гривень.

Згідно з висновку експерта №16 від 16.06.2021 матеріальний збиток становить 205 963,53 гривні.

Різниця між реальними збитками та отриманим страховим відшкодуванням становить 78 563,53 гривні.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлено претензію про відшкодування частини матеріального збитку в сумі 78 563,53 грн, яку не покриває поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак відповідач добровільно не відшкодував даний розмір матеріального збитку.

Також зазначає, що внаслідок протиправних дій йому було заподіяно моральну шкоду в розмірі 15 000 грн, яка полягає у душевних стражданнях, які він пережив та переживає внаслідок пошкодження його майна.

Оскільки шкода завдана внаслідок ДТП з вини ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням трудових обов`язків у КП «Полігон», а тому відповідно до ст. ст. 1172, 1187 ЦК України шкода відшкодовується КП «Полігон», а не безпосередньо винним водієм.

Позивач просить стягнути із відповідача в його користь 78 563,53 грн матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, 15 000 грн моральної шкоди, витрати на проведення експертизи в розмірі 5500 грн, 1826 грн судового збору.

В судовому засіданні представник позивача Галащук С.Ю. просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що на день вчинення ДТП ОСОБА_3 не був власником транспортного засобу «Dodge Journey Crossroad» 2018 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 . Власником цього автомобіля він став 13.07.2021, а тому ОСОБА_3 не є належним позивачем. Також вважає, що висновок судового експерта від 16.06.2021 викликає сумнів у його правильності, оскільки експерт не взяв до уваги, що автомобіль марки «Dodge Journey Crossroad» мав пошкодження до вчинення ДТП 31.05.2021.

Представник третьої особи ОСОБА_6 авдокат Швед А.І. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_3 не був власником пошкодженого транспортного засобу на день вчинення ДТП.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в судове засідання не з`явився, будучи належними чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не повідомив суд про поважну причину неприбуття, не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому суд проводить розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_7 суду пояснив, що 31.05.2021 до нього додому приїхав ОСОБА_3 на автомобілі марки «Dodge Journey Crossroad». Оскільки ОСОБА_3 викликали на роботу, а тому ОСОБА_3 залишив свій автомобіль біля будинку № 4 по вул. Репіна в м. Володимирі Волинської області та поїхав на роботу. Через деякий час він почув шум та вийшовши на подвір`я і побачив, що відбулось ДТП. Автомобіль «ГАЗ» пошкодив припаркований автомобіль «Dodge Journey Crossroad». Водій автомобіля марки «ГАЗ» сказав, що відшкодує завдані збитки. Він викликав працівників поліції на місце події, котрі склали протокол про адміністративне правопорушення. Після того приїхав ОСОБА_3 , котрий забрав свій пошкоджений транспортний засіб.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 суду пояснив, що він проводив експертизу з оцінки відновлювального ремонту автомобіля марки «Dodge Journey Crossroad» та складав висновок № 16 від 16.06.2021. При дослідженні він перевіряв двома способами чи був пошкодженний даний транспортний засіб до вчинення ДТП 31.05.2021. Однак не було встановлено, що транспортний засіб мав пошкодження до вчинення 31.05.2021 ДТП, які могли б вплинути на розмір матеріального збитку зазначеного у висновку. Не було встановлено пошкоджень автомобіля до ДТП 31.05.2021, оскільки не виключається можливість заміни пошкодженої деталі автомобіля на нову і встановити це неможливо. Оскільки не було встановлено слідів відновлювального ремонту автомобіля і даний автомобіль на момент проведення дослідження перебував в експлуатації 3 роки, а тому матеріальний збиток визначений без урахування фізичного зносу. Оскільки ОСОБА_3 просив визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля, і не ставилось питання про втрату товарної вартості автомобіля, що можливо здійснити більш детально лише в умовах станції, а тому огляд автомобіля проведено в умовах вуличної стоянки, що давало можливість перевірити автомобіль на наявність слідів відновлювального ремонту.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи та правовідносини встановлені судом.

31.05.2021 о 14:30 годині у Волинській області в м. Володимирі по вул. Репіна водій автомобіля «ГАЗ 3309-354» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, не дотримав безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем марки «Dodge Journey», чим порушив п. 13.1. ПДР, внаслідок чого автомобіль «Dodge Journey» отримав механічні пошкодження.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.06.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Отже, внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху відбулась ДТП 31.05.2021, врезультаті якої автомобіль «Dodge Journey»,2018 року випуску отримав механічні пошкодження.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, постанова Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.06.2021 підтверджує, що мала місце ДТП 31.05.2021 по вул. Репіна в м. Володимирі, Волинської області, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Dodge Journey» та вчинена вона ОСОБА_4 .

Із наказу №120-ОС від 30.10.2020 встановлено, що ОСОБА_4 з 02.11.2020 працює водієм транспортного засобу в КП «Полігон» і ДТП сталась під час виконання ним своїх трудових обов`язків, що не оспорюється сторонами в справі.

Полісом № АР/5289666 від 18.03.2021 підтверджується, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ 3309-354» н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 130 000 гривень. Також встановлена франшиза у розмірі 2600 гривень.

Висновком експерта з оцінки відновлювального ремонту автомобіля від 16.06.2021 підтверджується, що вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок ДТП становить 205 963,53 гривні.

Із виписки про надходженню коштів по картковому рахунку ОСОБА_3 встановлено, що на виконання умов договору страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальності від 18.03.2021, ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» здійснила ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 127 400 гривень (130 000 ліміт відповідальності 2600 франшиза).

Таким чином, різниця між фактичним розміром матеріального збитку (205 963,53 грн) і страховою виплатою (127 400 грн) становить 78 563,53 гривні (205 963,53 -127 400), яка в добровільному порядку не відшкодована позивачу.

Мотиви суду та застосовані норми права.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частинами першою та другою ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Оскільки ДТП сталась з вини водія ОСОБА_4 , який на момент ДТП працював водієм у КП «Полігон» і на відповідній правовій підставі керував автомобілем марки «ГАЗ 3309-354» н.з. НОМЕР_2 , що належить КП «Полігон», відбулась під час виконання ОСОБА_4 трудових обов`язків, а тому саме КП «Полігон» несе відповідальність за шкоду, завдану їхнім працівником, джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

На підтвердження розміру майнової шкоди позивач надав суду висновок експерта з оцінки відновлювального ремонту автомобіля від 16.06.2021.

Із даного висновка встановлено, що вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок ДТП становить 205 963,53 гривні.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ставила під сумнів даний висновок та просила не брати його до уваги як доказ, оскільки на огляд транспортного засобу не був запрошений представник відповідача, а також експерт при дослідженні не врахував, що даний транспортний засіб до даного ДТП був пошкоджений. Дана обставина могла вплинути на розмір матеріального збитку.

Для роз`яснення висновку експерта судом викликався експерт ОСОБА_8 , який проводив дану експертизу.

Судовий експерт Семенюк В.М. роз`яснив, щовін проводив експертизу з оцінки відновлювального ремонту автомобіля марки «Dodge Journey Crossroad» та складав висновок № 16 від 16.06.2021. При дослідженні він перевіряв двома способами чи був пошкодженний даний транспортний засіб до вчинення ДТП 31.05.2021. Однак не було встановлено, що транспортний засіб мав пошкодження до вчинення 31.05.2021 ДТП, які могли б вплинути на розмір матеріального збитку зазначеного у висновку. Не було встановлено пошкоджень автомобіля до ДТП 31.05.2021, оскільки не виключається можливість заміни пошкодженої деталі автомобіля на нову і встановити це неможливо. Оскільки не було встановлено слідів відновлювального ремонту автомобіля і даний автомобіль на момент проведення дослідження перебував в експлуатації 3 роки, а тому матеріальний збиток визначений без урахування фізичного зносу. Оскільки ОСОБА_3 просив визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля, і не ставилось питання про втрату товарної вартості автомобіля, що можливо здійснити більш детально лише в умовах станції, а тому огляд автомобіля проведено в умовах вуличної стоянки, що давало можливість перевірити автомобіль на наявність слідів відновлювального ремонту.

Таким чином, судовий експерт підтвердив, що під час огляду транспортного засобу не було виявлено слідів відновлювального ремонту, оскільки пошкодженні елементи, які міг мати цей автомобіль до 31.05.2021, були замінені на нові, що не можливо встановити, а тому матеріальний збиток розраховувався без фізичного зносу і та обставина не впливає на розмір матеріального збитку, який зазначений у висновку.

Наведене спростовує доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що експерт не взяв до уваги факт пошкодження елементів автомобіля марки «Dodge Journey Crossroad», які до 31.05.2021 були відновленні, що на її думку вплинуло на розмір матеріального збитку, оскільки факт відсутності слідів відновлювального ремонту автомобіля давало експерту підстави визначити вартість матеріального збитку без врахування фізичного зносу. Оскільки пошкодження елементів автомобіля були відновленні і сліди відновлювального ремонту відсутні, а тому пошкодження, які мав автомобіль до 31.05.2021 не впливають на вартість матеріального збитку.

Всиновок експертизи з оцінки відновлювального ремонту автомобіля марки «Dodge Journey Crossroad» №16 від 16.06.2021 є повним, ясним, обгрунтованим, не викликає сумнівів в його правильності, є належним, допустимим, достатнім доказом розміру завданої майнової шкоди внаслідок ДТП, не спростований відповідачем, а тому береться судом до уваги.

Також безпідставним є доводи представника відповідача про те, що на огляд транспортного засобу не викликався представник КП «Полігон», оскільки дана обставина спростовується висновком, в якому зазначено, що на огляд запрошений заступник директора КП «Полігон» ОСОБА_9 .

Щодо доводів представників відповідачів та представника ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП не був власником пошкодженого транспортного засобу Dodge Journey Crossroad» 2018 року випуску, а тому не має права на відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок даної ДТП, то суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 06 червня 2018 року у справі № 597/1070/15-ц (провадження № 61-9445св18) зазначено, що "пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Враховуючи те, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що "факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб".

На підтвердження факту володіння транспортним засобу марки «Dodge Journey», 2018 року випуску, на день вчинення ДТП (31.05.2021), його правомірності та права на відшкодування шкоди, ОСОБА_3 надано договір № ТІМТ-170180/2021 купівлі-продажу транспортного засобу від 26.05.2021, акт № ТІМТ-170180/2021 прийняття-передачі транспортних засобів від 26.05.2021.

Із дослідженого судом договору № ТІМТ-170180/2021 купівлі-продажу транспортного засобу від 26.05.2021 встановлено, що він укладений між ПП «Тімтрейд» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець).

Відповідно до п.1.1. договору, продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Предметом даного договору є транспортний засіб «Dodge Journey», 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (п. 1.2. договору).

У розділі 3 цього договору визначили порядок передачі транспортного засобу. Транспортний засіб передається продавцем за актом приймання-передачі (п. 3.1.). Транспортний засіб вважається переданий покупцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 3.2.).

З наведеного вбачається, що підписаний акт приймання-передачі є доказом того, що вищенаведений транспортний засіб переданий ПП «Тімтрейд» ОСОБА_3 та правомірність володіння ОСОБА_3 даним транспортним засобом.

З дослідженого судом акту № ТІМТ-170180/2021 прийняття-передачі транспортних засобів встановлено, що 26.05.2021 ПП «Тімтрейд» передало ОСОБА_3 транспортний засіб «Dodge Journey», 2018 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_4 , а останній отримав цей транспонртний засіб. Даний акт підписаний сторонами.

Оскільки акт № ТІМТ-170180/2021 прийняття-передачі транспортних засобів підписаний сторонами 26.05.2021, а тому відповідно до умов договору вважається переданий ОСОБА_3 з 26.05.2021 та підтверджує факт правомірності користування ОСОБА_3 цим транспортним засобом з 26.05.2021.

Та обставина, що ОСОБА_3 на день вчинення ДТП не був власником транспортного засобу «Dodge Journey», 2018 року випуску, а був його законним володільцем, не позбавляє його права на відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, оскільки факт правомірності володіння позивачем транспортним засобом є достатньою підставою для нього, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

Таким чином, ОСОБА_3 має право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, внаслідок даної ДТП.

Оскільки внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_3 заподіяна майнова шкода в розмірі 205963,53 грн, яка частково відшкодована страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» в межах суми страхового відшкодування в розмірі 127 400 грн та не є повним відшкодуванням завданої шкоди, а тому КП «Полігон», яке несе відповідальність за шкоду, завдану їхнім працівником при виконанні трудових обов`язків, зобов`язане сплатити ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди ( 205 963,53 грн) і страховою виплатою (127 400 грн), яка становить 78 563,53 гривні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача на його користь 78563,53 гривні матеральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законною, обгрунтованою, доведеною, а тому підлягає до задоволення.

Вирішуючи вимогу про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України, закріплено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, відповідно до положень якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Аналіз вищевказаного положення законодавства дає підстави стверджувати про те, що зобов`язання з відшкодування заподіяної моральної шкоди виникає за наявності в сукупності чотирьох умов: наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправна дія (бездіяльність), причинонаслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) та моральною шкодою, вина заподіювача шкоди. У зв`язку з чим суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві

моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до ч. 2 ст.23 ЦК України, законодавчо передбаченими проявами моральної шкоди є фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниження честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оцінюючи доводи позивача щодо спричиненої йому моральної шкоди, суд дійшов висновку, що він не представив суду жодних належних, достатніх, достовірним доказів на підтвердження таких доводів, тобто не довів обставину спричинення йому моральної шкоди, а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд бере до уваги ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Квитанцією АТ «УКРПОШТА» від 03.11.2021 підтверджується, що за подання позову ОСОБА_11 сплатив 1826 гривні судового збору.

Квитанцією до прибуткового касового ордера №16 експерта Семенюка В.М. підтверджується, що ОСОБА_3 16.06.2021 сплатив 5500 грн за проведення експертизи від 16.06.2021 у даній справі. Оскільки цей висновок експерта суд взяв до уваги як доказ, а тому витрати на проведення цієї експертизи пов`язані із розглядом справи і підлягають стягненню із відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Оскільки судом частково задоволено вимоги позивача (83,96%), а тому із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, який становить 1533 грн (1826 грн х 83,96% : 100%), а також витрати пов`язані із проведенням експертизи пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4617,80 грн (5500 грн х 83,96% : 100%).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Комунального підтриємства «Полігон» на користь ОСОБА_3 78563,53 гривні матеральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути із Комунального підтриємства «Полігон» на користь ОСОБА_3 1533 грн судового збору та 4617,80 грн витрат пов`язаних із проведенням експерзити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємтсво «Полігон», , Волинська область, м. Володимир, вул. Володимира Ведикого, 3.

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН», , м. Київ, вул. Дегтярівська, 33 Б.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук