Справа № 471/1298/24
Провадження №2/471/57/25
Номер рядка звіту 29
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Жили Н.М.,

з участю секретаря - Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Братського районного суду Миколаївської області з позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позовні вимоги мотивує тим, що 04 квітня 2002 року між ОСОБА_1 , яка є членом біржі, та Братським районним підприємством «Райагроременергомонтаж» Миколаївської області діючого на підставі «Статуту», зареєстрованого Братською районною державною адміністрацією Миколаївської області за реєстровим №24 від 23 жовтня 1995 року, що є членом біржі, від якого діяла по дорученню №1 від 03.04.2002 р. виданого вищевказаним підприємством, ОСОБА_3 , укладено договір купівлі-продажу № 3-53, який було зареєстровано Універсальною товарною біржею "РіКо-Альянс" в журналі реєстрації біржових угод за № 3-53. Відповідно до вказаного договору позивач придбала житловий будинок АДРЕСА_1 . Зобов`язання по цьому договору були виконані в повному обсязі. В пункті 9 вищезазначеного договору купівлі-продажу вказано, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а це свідчить про те, що при купівлі-продажу будинку сторони не знали про необхідність нотаріального посвідчення такого договору. Позивач зареєструвала право власності на вказаний будинок у Вознесенському МБТІ, про що свідчить реєстраційне посвідчення №1999 від 15 квітня 2002 року. Після цього позивач разом з сім`єю стала проживати в даному будинку, користуватись ним та прибудинковою територією, будівлями та спорудами біля нього. В даний час виникло питання щодо оформлення субсидії на опалення для чого потрібно надати витяг про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Звернувшись у відповідні органи, позивач дізналася, що оскільки вказаний договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально, то він не є документом, який посвідчує право власності на будинок, так як відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі- продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак, нотаріально посвідчити спірний договір позивач не має можливості, оскільки Братське районне підприємство «Райагроременергомонтаж» Миколаївської області вже припинило свою діяльність, а також відсутні правонаступники цього підприємства. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та Братським районним підприємством «Райагроременергомонтаж» Миколаївської області, діючого на підставі «Статуту» зареєстрованого Братською районною державною адміністрацією Миколаївської області за реєстровим №24 від 23 жовтня 1995 року, від якого по дорученню №1 від 03.04.2002 р. виданого вищевказаним підприємством, діяла ОСОБА_3 , на суму 1000 гривень, та зареєстрований Універсальною товарною біржею "РіКо-Альянс", 04 квітня 2002 року за №3-53.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 31.10.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 13.12.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак остання надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 36-37).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але від Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області надійшла до суду заява, в якій просить суд розглянути справу у відсутність її представника, вирішення позовних вимоги залишає на розсуд суду (а. с. № 35).

Під час розгляду справи по суті встановлено, що 04 квітня 2002 року Братське районне підприємство «Райагроременергомонтаж» Миколаївської області діюче на підставі «Статуту», зареєстрованого Братською районною державною адміністрацією Миколаївської області за реєстровим № 24 від 23 жовтня 1995 року, що є членом біржі, від якого по дорученню діяла №1 від 03.04.2002 р., виданого вищевказаним підприємством, діяла ОСОБА_3 , (продавець) та ОСОБА_1 , що є членом біржі (покупець), уклали договір купівлі-продажу № 3-53, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Зазначений об`єкт нерухомості складається із житлового будинку житловою площею 43,2 кв.м (А-І), літньої кухні (Б-І), підвала (Б п/д), вбиральні (В-І), літньої кухні (Г-І), споруди (І-3), огорожі (4-5) вартістю 971 гривень (а. с. № 6).

Відповідно до п. 2 вказаного договору зазначений житловий будинок належав продавцю Братському районному підприємству «Райагроременергомонтаж» Миколаївської області на підставі реєстраційного посвідчення на житловий будинок, виданого на підставі випису із Рішення виконкому Братської селищної Ради народних депутатів Миколаївської області за № 70 від 21.05.1987 р., зареєстрованого Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1 за реєстр. № 17 від 04 квітня 2002 року.

Згідно п. 3 договору купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. житловий будинок проданий за 1000 гривень, сплачених покупцем продавцю повністю до підписання цього договору.

Відповідно до п. 5 зазначеного договору покупець набуває права власності на житловий будинок з надвірними будівлями з моменту підписання цього договору та реєстрації його на біржі. Продавець зобов`язався звільнити від усього побутового майна, здійснити виселення і виписку всіх проживаючих не пізніше 01.05 2002 р., а покупець дає на це згоду.

В п. 8, п. 9 договору купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. зазначено, що згідно ст. 227 ЦК України цей договір підлягає реєстрації в Бюро технічної інвентаризації за місцем знаходження придбаної нерухомості. Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Договір купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. підписаний сторонами. В цьому договорі зазначено, що цей договір відповідно до вимог ст. 15 Закону України Про товарну біржу зареєстровано Універсальною товарною біржею "РіКо-Альянс" в журналі реєстрації біржових угод за № НОМЕР_1 (а.с. № 6).

Нотаріусом вищевказаний договір не посвідчувався.

15 квітня 2002 року житловий будинок АДРЕСА_1 , в цілому зареєстрований Вознесенським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 та записаний в реєстрову книгу № 15, реєстраційний № 1999, про що свідчить реєстровий напис на правовстановлюючому документі (а. с. № 7).

Нещодавно позивач дізналася про те, що вищевказаний договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки він не був посвідчений нотаріусом.

Вирішити питання про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. на цей час не вбачається можливим у зв`язку з тим, що Братське районне підприємство «Райагроременергомонтаж» Миколаївської області припинило свою діяльність та відсутні його правонаступники (а. с. № 11, 28-29).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними судам роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 5 ЦК України та п. 4 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Договір купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. був укладений в період дії ЦК Української РСР, 1963 року, а тому до даних правовідносин необхідно застосувати норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР, 1963 року.

Відповідно до ст. ст. 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

За ст. 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Положеннями ст. 47 ЦК Української РСР передбачалося, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 9 ЖК України в редакції на час укладення вказаного договору, передбачено, що громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», в редакції на час укладання зазначеного договору, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 вказаного Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Тобто, чинне на момент укладання спірного договору законодавство, а саме ч2 ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржової угоди.

В даний час через те, що договір купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. не був посвідчений нотаріусом, позивач не має можливості реалізувати своє право власника.

З огляду на викладене, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, умови договору виконані сторонами в повному обсязі. ОСОБА_1 (покупцем) сплачено продавцю грошові кошти за придбання вищезгаданого нерухомого майна в повному обсязі, продавець передав їй документи та ключі від будинку. Придбаний жилий будинок було зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 , тобто відбулась державна реєстрація в БТІ права власності позивача на вищевказаний жилий будинок. З часу придбання цього будинку позивач разом з сім`єю проживають в ньому, користуються ним та прибудинковою територією, будівлями та спорудами біля нього.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати договір купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р. дійсним.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 328 ЦК України, ст. ст. 47, 128, 153, 224, 227 ЦК Української РСР, 1963 року, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 3-53 від 04.04.2002 р., укладений між Братським районним підприємством "Райагроременергомонтаж" Миколаївської області, діючим на підставі "Статуту" зареєстрованого Братською районною державною адміністрацією Миколаївської області за реєстровим №24 від 23 жовтня 1995 року, від якого по дорученню №1 від 03.04.2002 р. виданого вищевказаним підприємством, діяла ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , зареєстрований Універсальною товарною біржею "РіКо-Альянс" 04 квітня 2002 року за №3-53, відповідно до умов якого Братське районне підприємство "Райагроременергомонтаж" Миколаївської області продало, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач - Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, адреса: Миколаївська область, Вознесенський район, селище Братське, вул. Миру, 131, .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жила Н.М.