Справа № 700/909/24
Провадження № 2/700/42/25
У Х В А Л А

27 січня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Кищенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка заяву відповідача про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судове засідання відповідач не з`явився, подав відзив на позов та письмове клопотання про надання строку для примирення. Відповідач вважає, що позов про розірвання шлюбу є емоційним, необдуманим рішенням позивача. На даний час вони проживають разом, ведуть спільне господарство, виховують дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви про примирення. Вказує на те, що у відповідача до позивача наявні почуття любові та поваги, а тому він просить надати строк для примирення та збереження сім`ї.

Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу. Щодо заявленого відповідачем клопотання про надання строку для примирення позивач заперечує, обґрунтовуючи тим, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані в позові обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання відповідача про надання строку на примирення таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.111СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Зважаючи на те, що позивач категорично заперечує можливість спільного життя позивача з відповідачем та примирення вважає неможливим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання часу для примирення сторін, оскільки таке суперечитиме інтересам позивача та моральним засадам.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про надання часу для примирення сторін у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 111 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Наталія БЕСАРАБ