Справа № 671/152/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Андрущенко О.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/10 частини заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину.

Вивчивши заяву, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У 2025 році 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Відповідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Представник позивача в позовній заяві вказує про те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

ВП ВС в постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 виходила з того, що для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в постанові ВП ВС від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17.

В ухвалі від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20 ВП ВС вказала на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема, статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду з вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Дана справа не пов`язана з захистом прав позивача з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учасника бойових дій.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору в даній справі.

Таким чином, до позовної заяви слід додати документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

З огляду на викладене, подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, які вказані в мотивувальній частині ухвали, а саме, додати документ про сплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп..

Копію ухвали направити позивачу.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя