справа № 166/1843/24
провадження № 2/166/39/25
РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2025 року сел. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., з участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

установив:

ОСОБА_1 16 грудня 2024 року звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якій зазначила, що у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 .

Згідно з рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 29 січня 2020 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі по 1500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказала, що з моменту ухвалення судового рішення витрати на утримання дитини значно зросли. На теперішній час дитина досягла вже десятирічного віку, тому для її розвитку та забезпечення необхідно значно більше коштів ніж раніше, оскільки є необхідність у відвідуванні репетиторів та гуртків. Аліменти у розмірі 1500 грн не можуть покрити навіть третину витрат на дитину, оскільки остання потребує харчування, одягу та інших товарів особистого характеру, ціни на які суттєво зросли.

Водночас відповідач є фізично здоровим, інших утриманців не має, володіє на праві приватної власності квартирою загальною площею 75,20 кв. м., а тому спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 29.01.2020.

Просить стягувати щомісячно на її користь з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 4500 грн до досягнення нею повноліття.

Ухвалою від 19 грудня 2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 09 год 30 хв 16 січня 2025 року, у зв`язку із перебуванням головуючого у відпустці судовий розгляд відкладено на 30 січня 2025 року.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка скерувала до суду письмову заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач 27 січня 2025 року подав електронною поштою документ під назвою "письмові пояснення", який суд оцінює як відзив з огляду на висловлену в ньому часткову незгоду із позовом. Свою позицію відповідач мотивує тим, що він офіційного місця роботи не має, періодично працює різноробочим у селі за місцем проживання, отримує середньомісячний дохід у розмірі 4000-6000 грн, наявність у власності квартири не уважає доказом покращення його матеріального стану. Із врахуванням визначеного Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" не заперечує проти стягнення із нього аліментів у розмірі 1600 грн. Позивачка, на його думку, не довела розміру витрат, які, за її твердженням, вона щомісячно несе на утримання дитини.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судом установлено, документально підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08.11.2019 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно із рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 29.01.2020 стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

У силу ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19), інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

За правилами ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

З урахуванням того, що після ухвалення рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 29 січня 2020 року відбулося значне здорожчання товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності людини, що стосується і догляду за дитиною, відтак очевидним є збільшення витрат позивачки на утримання дитини та, відповідно, погіршує її матеріальне становище.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню дітей.

Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватись чи заборону працювати, на його утриманні немає непрацездатних осіб чи інших неповнолітніх, малолітніх дітей.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є тією обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів. Вказана обставина не звільняє батьків від обов`язку з утримання дитини.

На підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з врахуванням інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 3500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору, враховуючи задоволення позову, до стягнення із відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 29 січня 2020 року в справі № 166/1456/19.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун