г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3010/24
Номер провадження 2-о/213/7/25
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання - Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні /у залі судових засідань №14/ цивільну справу №213/3010/24 за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Співак Вікторія Анатоліївна, заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участі:

представника заявника - адвоката Співак Вікторії Анатоліївни,

представника заінтересованої особи - Пипа Олександра Євгеновича,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 адвокат Співак В.А. звернулася до суду із зазначеною заявою в інтересах ОСОБА_1 та просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зник безвісти 20.04.2024 в районі с. Урожайне Волноваського району Донецької області під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 06.06.2022 по 20.04.2024 включно та встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 до дня його зникнення безвісти.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2007. Від цього шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.05.2022 шлюб розірвано, однак, вони продовжували спільно проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за місцем їхньої реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . У період сумісного проживання вони фактично продовжували виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. Відповідно до рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №246 від 16.06.2024 ОСОБА_1 зі складом сім`ї із 4 осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) взято на облік внутрішньо переміщених осіб, що потребують надання житлового приміщення з фондів для тимчасового проживання. На підставі цього рішення 30.06.2021 заявнику було видано ордер на житлове приміщення із зазначенням складу сім`ї із 4 осіб. У договорі №9 від 30.06.2021 найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання та у подальших додаткових угодах до договору також зазначено аналогічний склад сім`ї заявника. Заявником в інтересах сім`ї було укладено Договір про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення де зазначено, що суб`єктами користування послугами є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхні діти. У період спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбано для потреб сім`ї автомобіль ЗАЗ LANOS та гараж. Основним і вагомим джерелом доходу їх сім`ї був заробіток ОСОБА_2 , який офіційно працював в ТОВ «Промспецбуд-Інвест». ОСОБА_1 також працювала в КП «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг №2) в Інгулецькому районі» КМР, однак отримуваного нею доходу не вистачало для забезпечення потреб сім`ї. Вона з дітьми фактично перебувала на утриманні чоловіка. Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_2 з 27.02.2022 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час виконання бойового завдання 20.04.2024 зник безвісти в районі н.п. Урожайне Донецької області. Заявник отримала сповіщення сім`ї саме як дружина ОСОБА_2 , який визнавав її своєю дружиною та вносив інформацію про неї до відповідних облікових документів. Перебуваючи на військовій службі, ОСОБА_2 отримував відповідні виплати, які витрачав на утримання заявниці та їх спільних дітей. Крім того, у ОСОБА_1 наявні копії особистих документів ОСОБА_2 , які були отримані ним у період спільного проживання без реєстрації шлюбу, такі як військовий квиток, повістка ІНФОРМАЦІЯ_4 про мобілізацію, посвідчення водія, медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом, свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. Це свідчить про наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносин, притаманних подружжю. На час зникнення чоловіка заявник відносилась до членів сім`ї військовослужбовця і перебувала на його утриманні, а тому має право на отримання відповідних виплат. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 із ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, вона позбавлена можливості отримати допомогу від держави як дружина зниклого безвісти та розпоряджатися спільним майном, що придбане в період спільного проживання без реєстрації шлюбу, в зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою судді від 15 липня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.

17.09.2024 представник заінтересованої особи: військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подала до суду пояснення у справі, просить залишити заяву без розгляду у зв`язку з тим, що із неї вбачається спір про право. Зазначила, що заявник має на меті отримати грошове забезпечення, а це може порушити права осіб, які також мають право на таке забезпечення. Також посилається на те, що розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дітей свідчить про неприязні стосунки між ними.

21.10.2024 представник заявника подала до суду додаткові пояснення, де зазначила, що із заяви не вбачається спір про право. Заявнику не відомо про інших осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення як члени родини зниклих безвісті або захоплених у полон військовослужбовців. Таким чином, встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Крім того, заявник вже отримує виплати як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 18 листопада 2024 року:

Заявник та її представник підтримали заяву, підтвердили викладені в ній обставини. Зазначили, що після розірвання шлюбу заявник зі ОСОБА_2 помирилися, спільно проживали без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство, купили автомобіль, гараж. Заявник фактично знаходилася на утриманні ОСОБА_2 . Просять заяву задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є переселенкою з м. Горлівка, разом зі Ставицькими отримувала ордер на житло, проживають поруч. Зазначила, що Ставицькі були гарною сім`єю, ОСОБА_6 завжди всім допомагав. Коли приїздив у відпустки, проводив разом із сім`єю час, купував ОСОБА_7 квіти, вони разом ходили за покупками. Свідок була у них у гостях, коли дитині виповнилося 10 років, ходили разом на пікніки і ОСОБА_6 завжди був поруч з ОСОБА_8 . Останні раз бачила ОСОБА_6 у березні, коли він був у відпустці.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що знайома із заявником з 5 грудня 2022 року, вони є переселенцями з Херсонщини. Проживають в одному під`їзді, на одному поверсі. Має товариські відносини із Ставицькими. У ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були дуже гарні відносини. Він її відвозив на роботу, зустрічав її, вони ходили разом за покупками. Свідок часто їх бачила на прогулянці в парку з дітьми. Кожного разу, коли він приїздив у відпустки, завжди проводив час із сім`єю. Від ОСОБА_11 дізналася, що ОСОБА_6 пропав безвісті. Точного місяця, коли бачила ОСОБА_6 востаннє, вона не пам`ятає.

У судовому засіданні 14 січня 2025 року:

Представник заінтересованої особи просив залишити заяву без розгляду, оскільки вимоги заявника не відносяться до фактів, що мають юридичне значення, із заяви вбачається спір про право і вирішення даного спору можливе лише в позовному провадженні.

Представник заявника підтримала заяву, просила її задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_1 вже отримує грошове забезпечення, тому представником військової частини не доведено, що порушуються права інших осіб і що є спір, який саме і чому він полягає.

Суд, вислухавши заявника, її представника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За частинами 2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Глава 6 Розділу 4 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року №15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії.

Так, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

Як регламентовано статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;- гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Заявник вказує, що має право на отримання грошового забезпечення, як фактична дружина зниклого безвісти ОСОБА_2 , тому для отримання виплат та іншої допомоги від держави у заявника виникла необхідність встановити факт постійного проживання зі ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто як чоловік і дружина, та факту її перебування на його утриманні.

Згідно п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2016 № 884 (далі - Порядок №884) виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Отже, судом достеменно встановлено, що факт, на встановленні якого наполягає ОСОБА_1 , потрібен їй для отримання грошових витрат, які, в свою чергу, повинна буде здійснювати заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка в свою чергу, заперечує проти задоволення заяви, а тому, на думку суду, вбачається спір про право, що, в свою чергу, не дає змогу суду надалі розглядати вимоги заявника в порядку окремого провадження, так як даний спір (з огляду на фактичні обставини справи та правовідносини, встановлені судом в судовому засіданні), слід розглядати в порядку позовного провадження.

Тому, дану заяву необхідно залишити без розгляду.

При цьому, іншого порядку встановлення факту проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, крім судового - не передбачено.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Отже, дана заява підлягає розгляду судом загальної юрисдикції, а тому слід застосувати положення ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, та роз`яснити заявнику, що даний спір слід розглядати в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 294, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Співак Вікторія Анатоліївна, заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 20 січня 2025 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.