Справа № 539/4330/24
Провадження № 2-п/539/2/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сови Вікторії Валеріївни про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 539/4330/24 за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії,

установив:

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року по справі № 539/4330/24 задоволено позов Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

24.12.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Сова В.В. звернулась до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 по цивільній справі № 539/4330/24 за позовом ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не був присутня під час судового розгляду. Копію заочного рішення отримав 25.11.2024 року. Вважає дане заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідач був позбавлений навести свої заперечення проти позовних вимог, зокрема у частині правильності наведеного позивачем розрахунку, надати власний контррозрахунку нарахування вартості послуги теплопостачання. Посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача: позовні вимоги позивача заявлено щодо заборгованості по оплаті за послуги з постачання теплової енергії за період з 24.10.2022 по 31.03.2023 у сумі 3886,46 грн, різниці в нарахуваннях за період з 24.10.2022 по 31.03.2023 у сумі 6241,60 грн та плати за абонентське обслуговування за період з 01.10.2022 по 30.09.2023 в сумі 404,88 грн, а також витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн.

Зокрема, позивач зазначав у доводах позову, що послуга постачання теплової енергії стосується обсягу теплової енергії витраченого на загальнобудинкові потреби опалення та опалення приміщення через які прокладено трубопроводи. Тобто ця частина вимог очевидно стосується опалення багатоквартирного будинку і є складовою загальних витрат співвласників будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому відповідач є власником нежитлового приміщення.

На підтвердження факту надання послуг та їх вартості позивач послався на індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Однак зазначений доказ не містить визначення вартості послуги, яка була застосована позивачем під час розрахунку спірних стягнень. Тобто ціна послуги, щодо якої розглядався спір, не була узгоджена між сторонами. Наведене свідчить про відсутність доказів, які б підтверджували правильність спірних нарахувань.

Не дослідження цього важливого доказу на предмет відповідності погодження між сторонами вартості послуги та не застосування відповідної норми матеріального права, зокрема ст. 11 ЦК України, призвело до неправильного вирішення спору.

Важливим аргументом, який ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи, а також тій обставині, що саме відповідач повинен довести підставність та правильність застосованого ним тарифу у спірних нарахуваннях, є відсутність у справі підтвердження комерційного статусу об`єкту, щодо якого було зроблено нарахування вартості послуги теплопостачання. Саме ця обставина зумовлює безпідставність задоволених позовних вимог. Ті самі аргументи стосуються і позовних вимог про різницю в нарахуваннях за період з 24.10.2022 по 31.03.2023 у сумі 6241,60 грн.

Адже послуга споживалася не відповідачем , а об`єктом, який належить декільком особам співвласникам багатоквартирного будинку. Відповідно в порівнянні з іншими співвласниками ця ж сама послуга теплопостачання була нарахована позивачем у значно меншому розмірі, завдяки застосуванню іншого, меншого тарифу. При цьому різниця в нарахуваннях узагалі не застосовувалася.

27.12.2024 року від представника ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» до суду надійшло заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення. Заперечення обґрунтовує тим, що згідно ст. 3 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.288 ЦПК України).

Таким чином, для скасування заочного рішення потрібна сукупність трьох складових:

а) відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки

з поважних причин;

б) відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

в) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач, обґрунтовуючи причини неявки в судове засідання 25.11.2024, посилається на хворобу та неналежне повідомлення про дату його проведення, при цьому взагалі не наводить та не надає конкретних доказів для підтвердження наведених обставин, що унеможливлює скасування заочного рішення. Відповідач не наводить причини неподання відзиву на позовну заяву, що унеможливлює скасування заочного рішення.

Враховуючи викладене, просить залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1 та представник заявника (відповідача) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Представник ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місця засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомлялася судом про час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у позові, за якою він зареєстрований та за якою він отримав судову повістку особисто 12.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Суд зазначає, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як вже зазначалось, відповідач обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення посилається на те, що він 25.11.2024 року під час розгляду справи по суті не приймав участь у судовому засіданні, оскільки не отримав вчасно судового виклику. Крім цього у цей день захворів та не міг з`явитися в судове засідання і повідомити про причини неявки.

Водночас, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомленням про вручення 12.11.2025 року поштового відправлення ОСОБА_1 , а саме судової повістки про виклик до суду на 11 год 00 хв 25.11.2024 року (а.с.62). Окрім того, відповідач не надає доказів на підтвердження хвороби, на яку посилається в заяві про перегляд заочного рішення.

При цьому, заява про перегляд заочного рішення не містить посилань на докази, які мають істотне значення для справи та які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, а доводи, на обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, зводяться до незгоди з винесеним рішенням по суті.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 287, 288 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сови Вікторії Валеріївни про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 539/4330/24 за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В.Просіна