Справа № 529/665/24
Провадження № 2/529/346/24
16 січня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Чуб К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект Центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ Коллект Центр звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №499575 від 02.02.2021. Позов обґрунтовано тим, що 02.02.2021 між ТОВ Слон Кредит та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 499575, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 12 500,00 грн., строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 02.02.2022, на умовах сплати процентів за користування кредитом, які є фіксованими. Процентна ставка за користування коштами кредиту становить: за перший день користування кредитом 25 % в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом 85 % річних.
30.06.2021 між ТОВ Слон Кредит та ТОВ Вердикт Капітал укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до умов якого ТОВ Слон Кредит відступило ТОВ Вердикт Капітал право вимоги до боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 499575 від 02.02.2021, що укладений між ТОВ Слон Кредит та ОСОБА_1 . В свою чергу, ТОВ Вердикт Капітал відступило право вимоги до позичальників ТОВ Коллект Центр відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 499575 від 02.02.2021 укладеного між ТОВ Слон Кредит та ОСОБА_1 .
08.08.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача в позовній заяві вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення.
Відповідачці ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованою адресою її проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.
Крім того, про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлена згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала.
Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішуєтся за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 02.02.2021 між ТОВ Слон Кредит та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 499575 (далі - Договір). Згідно Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 12 500,00 грн строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 02.02.2022.
Крім того, 02.02.2021 на підтвердження укладення договору, сторонами підписані графік платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с.7-8).
02.02.2021 17:46:57 ТОВ Слон Кредит здійснено переказ коштів на картку відповідачки у розмірі 10 000 грн, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 8).
З довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір №499575, ідентифікована за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону, вказаний відповідачкою (а.с. 9).
30.06.2021 року між ТОВ Слон Кредит та ТОВ Вердикт Капітал укладено договір факторингу № 30-06/2021, у відповідності до умов якого ТОВ Слон Кредит передає (відступає), а ТОВ Вердикт Капітал приймає права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 13-14).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вищезгаданого Договору факторингу ТОВ Вердикт Капітал набуло права грошової вимоги за кредитним договором №499575 до відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 18).
Крім цього, з наявного у матеріалах справи договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ Коллект Центр вбачається, що ТОВ Коллект Центр набуло в обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників, у тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 19-21).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вищезгаданого Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ Коллект Центр набуло право грошової вимоги за кредитним договором №499575 до відповідачки ОСОБА_1 в загальній сумі 22 814,51 грн., з яких 12 500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10 091,91 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами та нараховані суми відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України у загальному розмірі 222,60 грн. (а.с. 25).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно зі ст.12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення її зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.
Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (кредитом) та процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Щодо нарахованих позивачем сум відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно із розрахунком заборгованості наданим позивачем, інфляційні втрати складають 200 грн, а 3 % річних від простроченої суми - 22,60 грн. (а.с. 11).
Нарахування проведено за період з 02.02.2022 по 23.02.2022, а отже відповідає вимогам чинного законодавства.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3028 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.
В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат.
Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Крім того, слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект Центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Головуючий: К.В. Чуб