Справа № 645/6166/24
Провадження № 2/645/388/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Лазаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник - Редька С.І., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в загальній сумі 82658,07 грн, судовий збір у сумі 3028,00 грн просять покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, гарячої води та інших послуг, які надає КП «ХТМ». Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за вказані комунальні послуги не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка складає 82658,07 грн, з яких: 74713,79 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2011 року по 30.09.2024 року; 823,20 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 5332,57 грн - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.12.2011 року по 31.09.2024 року; 477,12 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 989,55 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року; 321,84 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року. Посилаючись на вказані обставини та норми закону, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за надані послуги.

Ухвалою суду від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

22.11.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову посилаючись на те, що позивач подав позов з порушенням загальних строків позовної давності. Окрім того, зазначив, що позивач, не має правових підстав для звернення до суду з позовом, оскільки надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте між ОСОБА_1 та КП «Харківські теплові мережі» не існує договірних відносин, та відповідачем не вчинялось жодних дії, які б свідчили про укладення з КП «Харківські теплові мережі» письмових чи публічних договорів приєднання. Також, відповідач зазначає, що позивач не надав жодного доказу надання послуг належної кількості і якості саме до його квартири та вказав, що температура повітря в його квартирі під час опалювального сезону була +12 - +16 градусів С, що не відповідає санітарним нормам, гаряча вода або зовсім не надавалася, або була холодною (нижче +30 градусів С), брудною та з неприємним запахом. Інших пропозицій укласти договір, який би не порушував його права і відповідав би Конституції України та іншим Законам України, відповідач не отримував. Відповідач також зазначив, що не маючі договірних відносин із позивачем, він не мав можливостей відправляти свої претензії на неякісні послуги, а держава Україна не створила відповідного незалежного органу, який міг би контролювати якість і кількість наданих послуг споживачу та вважає, що опубліковані позивачем умови «Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води» та «Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії» в пп. 5 п.40 яких порушує його права, як споживача та як громадянина України, оскільки передбачають лише зменшення оплати за не надані, надані не в повному обсязі, надані небезпечні, не якісні послуги. Враховуючи викладене у відзиві відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» запропонувати відповідачу для узгодження та підписання договори на надання послуг з постачання гарячої води і теплової енергії з умовами, які б не порушували його прав.

06.12.2024 року представник позивача Редька С.І. подав до суду відповідь на відзив у яких висловив свої заперечення на доводи відповідача та зазначив, що відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що отримані ним комунальних послуг є неналежної якості та, посилаючись на ст. 13 Закону України «Про житлово -комунальні послуги» зазначив, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб- сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг Виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб- сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи викладені у відзиві на позовну заяву та просив суд застосувати до позовних вимог КП «ХТМ» строки позовної давності.

У судове засідання представник позивача Редька С.І. не з`явився. У позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №397913609 від 04.10.2024 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (загальна площа (кв.м): 45,3; житлова площа (кв.м): 25,8; технічний опис майна: 2-х кімнатна квартира; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4585990); підстава права власності: договір купівлі-продажу, р.№5004 (а.с. 4).

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 грудня 1998 року № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідач користується тепловою енергією, яку КП «Харківські теплові мережі» подає в житлове приміщення та іншими комунальними послугами, які надає КП «ХТМ».

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, на час виникнення спірної заборгованості регулювалися Законом України № 1875-ІV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон № 1875-ІV), в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно з ч. 2 ст.14 Закону № 1875-ІV ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №1875-ІV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 3 цього Закону визначені предмет його регулювання і суб`єкти у сфері житлово-комунальних послуг.

31.10.2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір, Індивідуальний договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

З 01.12.2021 року на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності вказані вище індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на вищезазначеному сайті КП «ХТМ».

Відповідно до п.4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п.п. 51,52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

Пунктами32-34Договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком виплата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Відповідно до статті 179 ЖК користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п.п. 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі Правила № 630), які діяли на час утворення заборгованості до 01.05.2022 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1182 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Плата за послугу розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (п. 33 Правил надання послуги з постачання гарячої води № 1182).

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м.Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Окрім того, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс».

З 01 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет (www.hts.kharkov.ua) 01 червня 2022 року (далі - Публічні договори).

Cтаттею 1 Закону України «Про Житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до абз. 2,3 п. 32 Індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління (далі - Закон № 417-VIII від 14.05.2015).

Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17, зокрема, зробив висновок про те, що факт відсутності реєстрації споживача у квартирі, яка належить йому на праві власності, не звільняє останнього, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року по справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року по справі № 642/2858/16, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18.

Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань.

Відповідач у відзиві наголошує на недотриманні позивачем якості наданим ним послуг та неможливість відповідача звернутись до позивача з претензіями.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимогст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання позивачем послуг з постачання теплової енергії у вказаному в позові обсязі відповідачем суду не надано, факт ненадання або неналежного надання цих послуг визначеним законодавством способом не зафіксований.

При цьому, відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовився від послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги.

Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, відповідач є споживачем комунальних послуг КП «ХТМ» за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (а.с. 5-8).

З наданих позивачем відомостей про нарахування вбачається, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 82658,07 грн, з яких: 74713,79 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2011 року по 30.09.2024 року; 823,20 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 5332,57 грн - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.12.2011 року по 31.09.2024 року; 477,12 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 989,55 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року; 321,84 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року.

Щодо строків позовної давності та суми заборгованості суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості зокрема за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період з грудня 2011 року до вересня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.

Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про застосування до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» строків позовної давності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено», зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період та заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період за надані послуги з опалення та гарячої води за період з грудня 2011 року по квітень 2017 року заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З урахуванням долучених до позову відомостей про нарахування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказані вище комунальні послуги за період з квітня 2017 до вересня 2024 року включно, заявлені в межах строку позовної давності.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань по сплаті комунальних послуг у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованості за комунальні послуги в розмірі 61098,64 грн, з яких: 53154,36 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 року по 30.09.2024 року; 823,20 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 5332,57 грн - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 року по 31.09.2024 року; 477,12 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 989,55 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року; 321,84 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року.

Відповідно до платіжного доручення № 14829 від 07.10.2024 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, то витрати позивача зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 2238,22 грн (61098,64х3028,00/82658,07).

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 61098,64 грн, з яких: 53154,36 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 року по 30.09.2024 року; 823,20 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 5332,57 грн - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 року по 31.09.2024 року; 477,12 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 989,55 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року; 321,84 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2238,22 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua.

Позивач КП «Харківські теплові мережі», , р/р. IBAN: НОМЕР_3 , ФХОУ ПАТ «Держаний ощадний банк України» м.Харкова, юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 23.01.2025 року.

Суддя О.Ю.Алтухова