№ 207/2847/23
№ 2/207/86/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Бакуліні І.С.

за участю представника позивача Миткалик Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед КП КМР «Тепломережі» за послуги централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира в централізованому порядку забезпечується відповідно норм та приписів діючого законодавства України щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач оплату послуг не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з листопада 2007 року по березень 2020 року в розмірі 78353,03 грн., що підтверджено розрахунком. Між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» керуючись рішенням Кам`янської міської ради №2008-44/VІІ від 09.07.2020 року, положеннями ст.ст. 512-519 ЦК України, було укладено договір №16 від 02.11.2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі» передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж. Отже, КП КМР «Центральні тепломережі» набуло право вимагати від боржників належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначили, що заборгованість позивачем розрахована за межами строку позовної давності, а саме з листопада 2007 року по березень 2020 року. Окрім того, позивачем не врахований той факт, що з 29.07.2019 року ОСОБА_1 вже не є власником спірного житлового приміщення та не користувався комунальними послугами. В подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі», керуючись рішенням Кам`янської міської ради №2008-44/VIІ від 09.07.2020 року, положеннями ст.ст. 512-519 ЦК України, було укладено договір №16 від 02.11.2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі» передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж. Отже, КП КМР «Центральні тепломережі» набуло право грошової вимоги відносно боржників належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення і ремонтних робіт із обслуговування (ремонту) внутрішньо будинкових мереж.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Також обов`язки споживача визначені пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», затвердженими Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року №572 (зі змінами), відповідно до яких власник та наймач квартири (орендар) зобов`язаний зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктами 3,9-23,29,31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 (що діяла в період за який стягується заборгованість) передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами, що підтверджується довідкою про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення.

Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові ВСУ від 30.10.2013р. по справі №6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №904/7183/17 від 04.07.2021 року, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо повернення грошового зобов`язання здійснюється частинами, то строк позовної давності застосовується до кожної не повернутої частини грошового зобов`язання окремо.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 зроблено наступні висновки щодо застосування норм права: «Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.».

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №361696642 від 12.01.2024 року, з 29.07.2019 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстровано за ОСОБА_2 .

Закон України №540-ІХ від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02.04.2020 року.

Отже, ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за послуги централізованого опалення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку позовної давності та до 29.07.2019 року, у розмірі 36530,76 грн., що підтверджується розрахунком позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з березня 2017 року по липень 2019 року в розмірі 36530,76 грн.

Задовольняючи частково позовну заяву, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» () заборгованість за послуги централізованого опалення за період з березня 2017 року по липень 2019 року в розмірі 36530 гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» () витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд