УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ТОВ «Діджи Фінанс» подало до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Посилається на те, що 02 жовтня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 2307/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло право вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору.

Просить суд замінити сторону виконавчого провадження - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс» за виконавчим документом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка розгляду заяви не перешкоджає.

З заяви вбачається, що представник заявника просить розглядати справу у його відсутність.

Представник ОСОБА_1 направив до суду відзив на заяву про заміну сторони виконавчого провадження, в якому просить відмовити в задоволенні заяви. Зазначено, що заява подана з порушенням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, яка визначає, що замінювати сторону виконавчого провадження можливо лише в існуючому виконавчому провадженні. Разом з тим, за справою № 760/14468/13-ц відсутнє виконавче провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заявник просить замінити сторону виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні положення містяться і в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2014 року задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стаття 55 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/14468/13-ц, вимога заявника про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Представник ОСОБА_1 також просить стягнути з заявника витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься копія ордеру від ОСОБА_1 на адвоката Коротю Р.О., витяг з договору про надання правничої допомоги від 15 січня 2024 року, акт приймання-передачі від 15 січня 2025 року, копія квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 15 січня 2025 року на суму 10000 гривень.

Наданий витяг з договору про надання правничої допомоги не містить повної інформації щодо умов договору.

Вбачається, що ОСОБА_1 не надано суду договору про надання правової допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 512, 514 ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 55, 442 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 24 січня 2025 року.

Суддя: