Справа № 453/2012/23 Головуючий у 1 інстанції: Брона А. Л.
Провадження № 22-ц/811/2546/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ковальчука Ю.П.,

з участю: представника апелянта Левицької О.А., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника АТ «Львівська залізниця» - Левицької Ольги Андріївни на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просив:

- визнати недійсним односторонній правочин про дострокове розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (нежитлових будівель: 1. Конюшня, В-1 2. Овочесховище, Г-1 3. Казарма, А-1 4. Туалет, Б-1 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 437,4 м.кв.), з підстав, викладених в листі Департаменту майнової політики Акціонерного товариства "Українська залізниця", підписаному 01.11.2023 року;

- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нежитлові будівлі: АДРЕСА_2 (лот №0030-0230, протокол електронного аукціону BSE001-UA-965), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 17 березня 2022 року було проведено електронний аукціон з продажу нежитлових будівель: АДРЕСА_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв. (BSE001-UA-965). Організатором вказаного аукціон виступало Акціонерне товариство «Українська Залізниця».

За результатами аукціону, переможцем з найвищою ціновою пропозицією в розмірі 355 501 грн без ПДВ є ОСОБА_1 . Після підписання протоколу електронного аукціону на адресу АТ «Укразалізниця» неодноразово направлялися листи, в яких позивач повідомляв, що він, як переможець торгів, висловлює бажання підписати договір купівлі-продажу та оплатити всі платежі визначені умовами та правилами аукціону, наполягав на підписанні договору за фактом проведення конкурентних торгів.

В свою чергу, організатор аукціону АТ «Укрзалізниця», всупереч положенням Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права (Регламент ЕТС) далі Регламент, ухилявся від укладення з позивачем договору купівлі-продажу продажу нежитлових будівель, а в подальшому - 15 вересня 2022 року своїм рішенням відмінив аукціон. Не погодившись з такими діями позивача ОСОБА_1 подав позовну заяву про скасування рішення про відміну електронного аукціону від 15 вересня 2022 року та визнання укладеним договору купівлі-продажу нежитлових будівель.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 08 листопада 2022 року та додатковим рішенням від 24 листопада 2022 року, які були залишені без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року, було визнано протиправним та скасовано рішення Акціонерного товариства «Українська Залізниця» () № 14/364 про відміну електронних аукціонів від 15 вересня 2022 року, визнано укладеним між ОСОБА_1 (покупець) та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» () (продавець), договір купівлі-продажу нежитлових будівель: Конюшня, В-1, Овочесховоще, Г-1, Казарма, А-1, Туалет, Б-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв., що були реалізовані на електронному аукціоні BSE001-UA-20220221- 53965: номер лоту: 0030-0230, протокол електронного аукціону BSE001-UA-20220221- 53965 від 17.03.2022, ціна Договору становить 355501 (триста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот одна) грн. 00 коп., крім того ПДВ 71100 (сімдесят одна тисяча сто гривень) 20 коп.» (далі Договір). Таким чином, загальна вартість нерухомого майна, згідно Договору купівлі продажу нежитлових будівель, становить 426 601, 20 грн.

З огляду на наведені обставини, 03 липня 2023 року позивачем на розрахунковий рахунок регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» було сплачено 144 000.00 грн., а 04 липня 2023 року на розрахунковий рахунок регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» було сплачено 282 601.20 грн. За таких обставин зобов`язання з оплати коштів позивачем було виконано в повному обсязі та своєчасно.

27 липня 2023 року позивач відправив на поштову адресу АТ Укрзалізниці повідомлення про оплату коштів повторно з проханням надати довідку про оплату коштів. Відповіді на повідомлення позивач не отримав, акт приймання-передачі позивачу для підпису відповідачем не було надано.

Усі вищезазначені повідомлення позивача відповідачем були отримані.

Згідно тверджень позивача, з огляду на те, що ним своєчасно та в повному обсязі сплачувалися кошти, а отже належно виконувалися зобов`язання, передбачені договором купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідачем, всупереч умовам договору не було надано довідку про повну оплату коштів за договором та не складено акт приймання-передачі нерухомого майна, позивач зазначає, що такими діями відповідач не визнає за позивачем право власності на нежитлові будівлі та споруди набуті згідно аукціону та укладеного згідно рішенням суддів договору купівлі продажу нерухомого майна.

Оскаржуваним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності - задоволено.

Визнано недійсним односторонній правочин про дострокове розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (нежитлових будівель: 1. Конюшня, В-1 2. Овочесховище, Г-1 3. Казарма, А-1 4. Туалет, Б-1 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 437,4 м.кв.), з підстав викладених в листі Департаменту майнової політики Акціонерного товариства "Українська залізниця" підписаному 01.11.2023 року.

Визнано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нежитлові будівлі: АДРЕСА_2 (лот№0030-0230, протокол електронного аукціону BSE001-UA-965), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила представник АТ «Львівська залізниця» - Левицька Ольга Андріївна.

Вважає, що при ухваленні рішення не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив правовий статус майна Конюшні, В-1 2. Овочесховища, Г-1 3. Казарми, А-1 4. Туалету, Б-1 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 437,4 м.кв.) та не з`ясував умови набуття права власності на нього. Оскільки, однією з позовних вимог ставилася вимога про визнання права власності на майно, то обов`язковою обставиною, що входить в предмет доказування (як підстава позову) є набуття права власності на таке майно.

Звертає увагу на те, що згідно п. 3.1 Договору купівлі-продажу нежитлових будівель, що були реалізовані на електронному аукціоні BSE001-UA-965: номер лоту: 0030-0230, протокол електронного аукціону BSE001-UA-965 від 17.03.2022 (далі - Договору) року право власності на Майно, переходить від Продавця до Покупця з моменту його державної реєстрації за Покупцем. Позивач однією з позовних вимог ставить визнання права власності на нерухоме майно, проте така позовна вимога не підлягає задоволенню без його реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, ОСОБА_1 не звернувся до суб`єктів, які здійснюють державну реєстрацію прав, не зареєстрував речове право в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та таким чином не реалізував своє право власності.

Також зазначає, що Позивачем не надано доказів надсилання та отримання Відповідачем листа від 03.07.2023 про надання реквізитів на оплату за Договором.

Крім того, звертає увагу на те, що відсутність належним чином проведеної оплати за майно виключає реєстрацію його за Позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а, відтак, і набуття права власності на нього.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що у разі несплати(сплати не в повному обсязі) коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати укладення цього Договору, цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою Продавця.

Оскільки, кінцевим терміном оплати стало 04.07.2023, що не заперечується Позивачем і з його вини не було здійснено належної оплати та проведено розрахункових операцій на виконання правочину, враховуючи, що ОСОБА_1 вніс депозит нотаріусу 18.04.2024, зобов`язання вважається виконане з простроченням.

Відтак, використовуючи диспозитивний характер норми 5.4 Договору, Відповідач, правомірно розірвав договір в односторонньому порядку.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1 на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача, спрямовані на ухилення від виконання визначених в Договорі купівлі-продажу зобов`язань, призвели до порушення прав та інтересів позивача як переможця аукціону, такий позбавлений можливості завершити приватизацію нежитлових будівель, наслідком чого є неможливість переходу права власності на такий об`єкт покупцю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом встановлено, що АТ «Укрзалізниця» у системі « » було здійснено публікацію на продаж лоту № 0030-0230, а саме: нежитлових приміщень конюшні (В-1), овочесховища (Г-1), казарми (А-1), туалету (Б-1), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м. кв.

17 березня 2022 року з продажу вказаних вище нежитлових будівель було проведено електронний аукціон, в якому приймало участь п`ять учасників.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № BSE001-UA-965, здійсненого 17.03.2022 о 12:46:01 оператором, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію - Приватним підприємством «Тендер Онлайн», переможцем вказаного електронного аукціону є позивач - ОСОБА_1 (ІПН/РНОКПП НОМЕР_1 ) з найвищою ціновою пропозицією 355 501,00 грн.

Відповідно до рішення № ЦКМ-14/130 від 23.03.2022, яке опубліковане організаторами аукціону АТ «Укрзалізниця» на електронній сторінці, де проводився аукціон, АТ «Укрзалізниця» у відповідності до листа від 28.02.2022 за вих. №2024/02.1-7.1 Торгово-промислової палати України продовжила на 30 (тридцять) робочих днів строки, передбачені пунктами 5.9.6 та 5.9.7 Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права (Регламент ЕТС), для підписання протоколів проведення електронних аукціонів та договорів купівлі-продажу об`єктів з нерухомого майна з переможцями електронних аукціонів, організованих та проведених Товариством, зокрема з продажу лоту № 0030-0230 нежитлових будівель: конюшні, В-1, овочесховища, Г-1, казарми, А-1, туалету, Б-1 за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Гребенів, вул. Шевченка, 88а, електронного аукціону № BSE001-UA-965.

Після спливу строку, визначеного в рішенні від 23 березня 2022 року, АТ «Укрзалізниця» було прийнято ще ряд рішень про продовження термінів підписання протоколу та договору купівлі-продажу.

Відповідно до рішення АТ «Укрзалізниця» № 14/364 від 15.09.2022, на підставі п.7.3 «Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі прав (Регламент ЕТС)» відмінено аукціони, зокрема з продажу лоту 0030-0230 нежитлових будівель: конюшні, В-1, овочесховища, Г-1, казарми, А-1, туалету, Б-1 за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Гребенів, вул. Шевченка, 88а електронного аукціону BSE001-UA-965, які оприлюднено в електронній системі Prozorro.Продажі», з технічних причин.

Не погодившись з рішенням АТ «Укрзалізниця» № 14/364 від 15.09.2022, позивач 04.10.2022 року звернувся в суд з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська Залізниця», за участю третьої особи Приватного підприємства «Тендер Онлайн», в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Акціонерного товариства «Українська Залізниця» () № 14/364 про відміну електронних аукціонів від 15 вересня 2022 року; визнати укладеним між ним та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» () договір купівлі-продажу нежитлових будівель: конюшня (В-1), овочесховище (Г-1), казарма (А-1), туалет (Б-1), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 кв.м., що були реалізовані на електронному аукціоні BSE001-UA-965.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 08 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця», за участю третьої особи Приватного підприємства «Тендер Онлайн», про визнання протиправним та скасування рішення про відміну електронних аукціонів - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Акціонерного товариства «Українська Залізниця» () № 14/364 про відміну електронних аукціонів від 15 вересня 2022 року.

Визнано укладеним між ОСОБА_1 (ІПН/РНОКПП НОМЕР_1 ) покупець та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» () продавець, договір купівлі-продажу нежитлових будівель: Конюшня, В-1, Овочесховище, Г-1, Казарма, А-1, Туалет, Б-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв., що були реалізовані на електронному аукціоні BSE001-UA-965: номер лоту: 0030-0230, протокол електронного аукціону BSE001-UA-965 від 17.03.2022, ціна Договору становить 355 501 (триста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот одна) грн. 00 коп., ПДВ 71 100 (сімдесят одна тисяча сто гривень) 20 коп.».

Додатковим рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2022 року у справі 453/1229/22 було визнано укладеним між ОСОБА_1 (іпн/рнокпп НОМЕР_1 ) - покупець та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» () продавець, договір купівлі-продажу нежитлових будівель: Конюшня, В-1, Овочесховоще, Г-1, Казарма, А-1,Туалет, Б-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв., що були реалізовані на електронному аукціоні BSE001-UA-965, номер лоту: 0030-0230, протокол електронного аукціону BSE001-UA-965 від 17.03.2022, ціна Договору становить 355 501(триста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот одна гривня) 00 копійок гривень, крім того ПДВ 71 100 (сімдесят одна тисяча сто гривень) 20 копійок в редакції вказаного рішення.

Згідно постанови Львівського апеляційного суду від 19.06.2023 року, рішення Сколівського районного суду Львівської області від 08.11.2022 року та додаткове рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24.11.2022 року, залишено без змін.

Згідно постанови Верховного Суду від 03.04.2024 року, касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без задоволення. Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 08 листопада 2022 року, додаткове рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року залишено без змін.

Поновлено дію рішення Сколівського районного суду Львівської області від 08 листопада 2022 року та додаткового рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2022 року.

Відповідно до п.2.1 Договору купівлі-продажу, редакція котрого викладена у додатковому рішенні Сколівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2022 року, згідно з протоколом про результати електронного аукціону BSE001- UA-965 від 17 березня 2022 року ціна Договору становить 355 501 грн. 00 коп. гривень, крім того ПДВ 71 100 грн. 20 копійок.

Відповідно до п.2.2 вказаного Договору, розрахунки за майно здійснює Покупець шляхом безготівкового перерахування суми, зазначеної у п. 2.1. цього Договору на рахунок Продавця протягом 15 календарних днів з дня підписання цього Договору».

Оскільки рішення суду першої інстанції набрало законної сили 19.06.2023 року, то з врахуванням п. 2.2 Договору купівлі-продажу, останнім днем для здійснення покупцем розрахунку за майно було 04.07.2023 року.

З огляду на те, що строк для оплати за купівлю спірного майна завершувався 03 липня 2023 року, позивачем на електронну адресу АТ «Укрзалізниця» було направлено звернення з проханням надати розрахунковий рахунок для оплати коштів згідно договору, однак таке звернення відповідачем було проігноровано та відповіді не було надано.

03 липня 2023 року та 04 липня 2023 року, з метою виконання судового рішення та умов договору, позивачем було оплачено на розрахунковий рахунок регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» кошти за придбане на аукціоні нерухоме майно в сумі 426 601 грн. 20 коп.

18 липня 2023 року на особистий розрахунковий рахунок позивача, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрзалізниця» повернуло сплачені ним кошти у розмірі 426 601.20 грн.

19 липня 2023 року позивач повторно оплатив на інший розрахунковий рахунок АТ «Укрзалізниця» вказану вище суму грошей за придбане нерухоме майно: Конюшня, В-1, Овочесховоще, Г-1, Казарма, А-1, Туалет, Б-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 437,4 м.кв., та направлено вимогу відповідачу про надіслання на його адресу довідки та/або листа, про отримання сплаченої таким повної суми коштів за купівлю майна, а також повідомлення дати, часу та місця підписання зі акту приймання-передачі вказаного нерухомого майна, та або відправити на його адресу підписаний зі сторони відповідача примірник акта примайння-передачі.

Згідно листа Департаменту майнової політики АТ «Укрзалізниця» від 01 листопада 2023 року, адресованого позивачу, Департаментом майнової політики АТ «Укрзалізниця» здійснюються заходи з розірвання Договору купівлі-продажу нерухомого майна (нежитловий будівель: 1.Конюшня, В-1 2.Овочесховище, Г-1 3. Казарма, А-1 4. Туалет, Б-1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ), в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частина 1, 2 та 3 статті 202 ЦК України).

Правочин є найбільш поширеним юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки учасників цивільних правовідносин. До односторонніх правочинів, зокрема, відноситься: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини, згода іншого співвласника на розпорядження спільним майном, одностороння відмова від договору. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Між цим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може виступати видання довіреності двома та більше особами, спільний заповіт подружжя та ін. Аналіз розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків) (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2024 року в справі № 712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23)).

Згідно п.4.4. Договору, продавець зобов`язаний: на вимогу Покупця видати йому довідку про повну оплату за Майно та передати Покупцю Майно на умовах та в строк, що визначені цим Договором.

Розділом 3 Договору передбачено, що передача Продавцем вказаного у цьому Договорі Майна Покупцю здійснюється з оформленням акта приймання-передачі, який підписується Сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності) та відбувається після державної реєстрації права власності на нього відповідно до вимог законодавства України, а також після здійснення Покупцем оплати Майна. Право власності на Майно, переходить від Продавця до Покупця з моменту його державної реєстрації за Покупцем.

Перехід права власності на нерухоме майно до Покупця буде зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після повної сплати Покупцем ціни визначеної пунктом 2.1. Договору та пені (у разі її нарахування) відповідно до цього Договору. Про факт отримання повної ціни продажу Майна та пені (у разі її нарахування) та інших штрафних санкцій Продавець зобов`язаний проінформувати нотаріуса письмово із прикладенням платіжних доручень, завірених банківською установою, протягом двох робочих днів з дати одержання коштів, а нотаріус зобов`язується провести реєстрацію переходу права власності на нерухомого майна до Покупця та видати відповідний документ про проведені реєстраційні дії в порядку та строк, визначний законодавством України.

Передача майна покупцю здійснюється продавцем протягом 10 робочих днів після сплати покупцем у повному обсязі вартості майна та пені (у разі її нарахування).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у строки, визначені Договором купівлі-продажу, перерахував на розрахунковий рахунок регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» кошти за придбане на аукціоні нерухоме майно в сумі 426 601 грн. 20 коп.

В зв`язку з тим, що 18 липня 2023 року, на особистий розрахунковий рахунок позивача, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрзалізниця» повернуло сплачені ним кошти у розмірі 426 601.20 грн, він на наступний день здійснив ще раз перерахунок вказаних коштів, але вже на інший розрахунковий рахунок відповідача, однак отримав листа від відповідача про здійснення заходів про розірвання договору в односторонньому порядку.

18 квітня 2024 року, у зв`язку з ухиленням відповідача від прийняття коштів на виконання договору купівлі-продажу нежитлових будівель, позивачем, в порядку ст. 537 ЦК України, на підтвердження належності виконання ним зобов`язань за вказаним договором, було здійснено внесення коштів на депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ілюхіної О.П. в розмірі 426 601 грн. 20 коп.

На підтвердження вчинення позивачем вказаних дій, до матеріалів справи надано заяву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ілюхіної О.П. від 18 квітня 2024 року та платіжну інструкцію №0.0..1 від 18.04.2024 року.

Колегія суддів звертає увагу, що електронний аукціон, зокрема з продажу лоту № 0030-0230 нежитлових будівель: конюшні, В-1, овочесховища, Г-1, казарми, А-1, туалету, Б-1 за адресою: АДРЕСА_1 , є таким що відбувся та переможець торгів ОСОБА_1 здійснив розрахунок за придбане на електронних торгах майно, чим виконав всі умови договору купівлі продажу в повному обсязі та своєчасно.

Відтак, ОСОБА_1 як переможець електронного аукціону, відповідно до укладеного правочину, має право на оформлення права власності в порядку встановленому чинним законодавством.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вірно виходив з того, що викладене у листі Департаменту майнової політики АТ «Укрзалізниця» від 01 листопада 2023 року рішення відповідача про дострокове припинення договору за своєю правовою природою є правочином - односторонньою відмовою від договору. В такому зазначені декілька підстав розірвання договору в односторонньому порядку, а саме сплив кінцевого терміну оплати за спірне майно, помилково зараховані кошти, а також те, що філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» не має жодного відношення до спірного нерухомого майна. Тобто у такому не міститься посилань на конкретне порушення, що спричинило відмову від договору в односторонньому порядку, передбачене умовами Договору.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що оскільки Позивач не звернувся до суб`єктів, які здійснюють державну реєстрацію прав, не зареєстрував речове право в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то таким чином не реалізував своє право власності, а від так на думку відповідача Позивач не довів, що є власником спірного майна, враховуючи таке.

Частиною першою статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п.3.1 Договору купівлі-продажу, який рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 08 листопада 2022 року №453/1229/22 було визнано укладеним між Позивачем та Відповідачем - право власності на Майно, переходить від Продавця до Покупця з моменту його державної реєстрації за Покупцем.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону).

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12?234гс18).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19) та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження № 14-445цс19) зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Таким чином, державна реєстрація права власності є виключно обставиною яка підтверджує наявність в сторони права власності, в той же час є підставою виникнення у Позивача як покупця права власності на спірне нерухоме майно є Договір купівлі-продажу, який було визнано укладеним згідно рішення суду.

Згідно п.3.2. Договору купівлі-продажу, перехід права власності на нерухоме майно до Покупця буде зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після повної сплати Покупцем ціни визначеної пунктом 2.1. Договору та пені (у разі її нарахування) відповідно до цього Договору. Про факт отримання повної ціни продажу Майна та пені (у разі її нарахування) та інших штрафних санкцій Продавець зобов`язаний проінформувати нотаріуса письмово із прикладенням платіжних доручень, завірених банківською установою, протягом двох робочих днів з дати одержання коштів, а нотаріус зобов`язується провести реєстрацію переходу права власності на нерухомого майна до Покупця та видати відповідний документ про проведені реєстраційні дії в порядку та строк, визначний законодавством України.

Відтак ОСОБА_1 не міг самостійно звернутися до суб`єкта реєстрації та зареєструвати право власності на спірне нерухоме майно, так як такі дії зобов`язаний був вчинити Відповідач, згідно умов Договору.

Крім того, безпідставними є покликання апелянта на те, що ОСОБА_1 не надано доказів надсилання та отримання Відповідачем листа від 03.07.2023 року про надання реквізитів на оплату за Договором, оскільки лист було направлено на електрону пошту відповідача, яка зазначена на офіційному сайті АТ «Укрзалізниця» та в електронному суді , докази направлення такого листа було надано разом з позовною заявою.

В апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця» зазначає також про те, що акцептувати платежі сплачені позивачем 03 липня та 04 липня 2023 року виявилося неможливим, так як платіжні інструкції не містили ідентифікатор фактичного платника, а Призначення платежу не надавало отримувачу коштів повної інформації про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція.

Слід зазначити, що оскільки оплата коштів на виконання умов договору здійснювалась через касу Банку, то в даних правовідносинах застосовується «Інструкція про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні», що затверджена Постановою Правління Національного Банку від 25.09.2018 № 103 (далі Інструкція №103).

Згідно абз.1 п.3 Інструкції № 103, предметом регулювання цієї Інструкції є такі касові операції: приймання через касу банку (філії, відділення) готівки національної та іноземної валюти від клієнтів для зарахування на власні рахунки та рахунки юридичних і фізичних осіб або на рахунок банку (філії, відділення).

Згідно положень Інструкції № 103, документи, які оформляються надавачами платіжних послуг/комерційними агентами згідно з касовими операціями, мають містити обов`язкові реквізити.

До матеріалів позовної заяви на підтвердження сплати коштів на розрахунковий рахунок було долучено квитанцію №0.0..1 від 03.07.2023 року, згідно якої - сплачено 144 000 грн. 00 коп. та квитанцію 0.0..1 від 04.07.2023 року, згідно якої сплачено 282 601 грн. 20 коп., в призначенні платежу в даних квитанціях зазначено «договір купівлі-продажу нежитлових будівель Конюшня В-1, Овочесховище Г-1, АДРЕСА_3 , що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 437.4 кв.м.»

Крім цього, згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 14- 05-2024 р. №20.1.0.0.0/7- 240509/63917, платником/ ініціатором за платіжною інструкцією на переказ готівки № 0.0..1 від 03.07.2023 в розмірі 144 000 грн. 00 коп. та платіжною інструкцію на переказ готівки 0.0..1 від 04.07.2023 в розмірі 282 601 грн. 20 коп., є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

За таких обставин, доводи Відповідача, про те, що платіжні документи не містили інформації про платника та призначення платежу, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника АТ «Львівська залізниця» - Левицької Ольги Андріївни - залишити без задоволення.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23.01.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.