Справа № 573/2395/24
Номер провадження 2/573/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які однієї сім`єю проживали до серпня 2013 року. Рішенням суду від 29 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано. До моменту повноліття аліменти на її утримання стягувалися з батька на користь матері ОСОБА_3 . На теперішній час вона досягла повноліття та навчається на денній формі навчання за кордоном, стипендії не отримує та не має змоги влаштуватись на роботу. Відповідач проходить службу у Збройних Силах України, має задовільний стан здоров`я. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх доходів щомісяця, починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення її навчання сина чи досягнення нею двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане першою.

Ухвалою від 02 січня 2025 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні на 23 січня 2025 року (а. с. 12).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а. с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а. с. 18).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 2 зв.б.).

З витягу є реєстру Білопільської територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 3).

На теперішній час ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та в 2024/2025 навчальному році є ученицею класу 2 TMS5 Технікум №3 (SР) у Слупську. Відповідно до програми датою закінчення навчання є 31 серпня 2028 року. Остання навчається безкоштовно (а. с. 4 зв.б.).

ОСОБА_2 є військовослужбовцем та має статус учасника бойових дій.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, отримує щомісячне грошове забезпечення (заробітну плату та додаткові види грошового забезпечення).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітня позивачка навчається за кордоном на денній формі в навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку та військовослужбовцем, у зв`язку з чим отримує щомісячне грошове забезпечення та може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1211 грн 20 коп. судового збору.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з 11 грудня 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1211,20 грн у дохід держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя