Справа № 351/1472/23
Номер провадження №2/351/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22.12.2021 вона є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0894 га, кадастровий номер :01:001:0498, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Також згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22.12.2021 вона є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3762 га, кадастровий номер :01:001:0501, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Межівниками земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0501 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У 2020 році ОСОБА_11 та ОСОБА_3 встановили бетонні стовпи на її земельній ділянці, чим загородили заїзд та створюють перешкоди до вільного користування її земельною ділянкою в повному обсязі.

З метою подання даної позовної заяви вона виготовляла необхідні документи у зв`язку із чим понесла витрати в сумі 16 150 грн.

Також у зв`язку із порушенням її права власності вона зазнала моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Просила суд зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування бетонних стовпів. Захистити її життя від бандитських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 16 150 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., відновити межові знаки.

25.07.2023 відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позивачка ОСОБА_1 надала суду неправдиву інформацію, оскільки межа земельних ділянок встановлена в законному порядку, на землю є державний акт про приватизацію. ОСОБА_4 є її сином і земля приватизована на нього. На даний час він знаходиться за межами України. Позивачка незаконно викопувала межові стовпи. Коли вона викликала поліцію та дільничного, то ОСОБА_1 вела себе неадекватно, ображала їх нецензурними словами та не хотіла повернути межові стовпи. Для того, щоб межові стовпи застигли у цементі і позивачка їх не вирвала, вона (відповідачка) цілу ніч чергувала, не спала. Однак ОСОБА_1 знову взялася за своє: постійно на неї кричить та обзиває, навіть обзиває неповнолітню дитину, вимагає у них гроші незаконно. Вони відступили від межі декілька метрів та хотіли від неї загородитися, стовпи закопували в присутності поліції та землевпорядника. Стовпи встановлені на їхній земельній ділянці. ОСОБА_1 порізала їм сітку, вони викликали поліцію, нічого не допомогло. Тому вони зняли сітку. Просить суд врахувати, що їхня сім`я потерпає від ОСОБА_1 вже не один рік і моральну компенсацію мають вимагати вони, а не позивачка. Вони через дії ОСОБА_1 переїхали на проживання до Верховинського району, оскільки немає сил терпіти її образи. Позивачка викликала 50 комісій для вимірювання земельної ділянки, однак ні з ким вона не згодна. Відповідачка є одинокою матір`ю, пенсіонер за віком, має на утриманні неповнолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не має змоги витрачати час і гроші на видумані перешкоди, на які вказує ОСОБА_1 , тому просить справу розглядати у її відсутності та сповістити про рішення в письмовій формі.

28.12.2023 відповідачем ОСОБА_4 подані заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що присадибна ділянка, яка межує з позивачкою, знаходиться у його приватній власності. Межові знаки у вигляді стовпів встановлені законно з дотриманням усіх вимог Земельного кодексу України, навіть більше, він відступив від межі як це передбачено законодавством. Ні яких перешкод позивачу він не створює і не створював, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю від 08 травня 2001 року ОСОБА_13 на підставі рішення ІХ сесії ІІ скликання Джурівської сільської ради народних депутатів від 08.09.1996 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4677 га, що розташована на території с. Джурів, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 280.

Згідно з копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Номер витягу: НВ-023, дата формування: 15.06.2023, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0498, місце розташування: АДРЕСА_1 ; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); форма власності: приватна; площа земельної ділянки: 0,0894 га; власник: ОСОБА_1 ; частка у спільній власності: 1/1; документ, який є підставою для виникнення права: свідоцтво про право на спадщину за законом, Білоконь К.С., державний нотаріус Першої Снятинської державної нотаріальної контори 22.12.2021, 2254.

Згідно з копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Номер витягу: НВ-023, дата формування: 15.06.2023, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0501, місце розташування: АДРЕСА_1 ; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства; форма власності: приватна; площа земельної ділянки: 0,3762 га; власник: ОСОБА_1 ; частка у спільній власності: 1/1; документ, який є підставою для виникнення права: свідоцтво про право на спадщину за законом, ОСОБА_14 , державний нотаріус Першої Снятинської державної нотаріальної контори 22.12.2021, 2255.

Згідно з копією листа Юридичного відділу Івано-Франківської обласної державної адміністрації № Я-158 від 20.07.2017, ОСОБА_1 на її звернення роз`яснено зміст статей ЗК України.

Згідно з копією листа Снятинської міської ради № 01-03/9/30/175 від 28.04.2021 ОСОБА_1 проінформовано про те, що її заява розглянута комісією міської ради у її присутності. На земельну ділянку є виготовлений державний акт на право приватної власності на землю, виданий гр. ОСОБА_13 , зареєстрований за № 280 від 08 травня 2001 року. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 серпня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 914, вона є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 . Згідно з п. 2 ст. 120 ЗК України, в разі набуття права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Після проведення обстеження земельної ділянки, членам комісії не вдалося провести контрольні проміри земельної ділянки мірною стрічкою, оскільки ОСОБА_1 перешкоджала у виконанні робіт. Для того, щоб земельній ділянці присвоїти кадастровий номер, оскільки державний акт старого зразка, їй необхідно звернутися до ліцензованої землевпорядної організації, яка має у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників та замовити виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості), куди і рекомендують їй звернутися.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження своєю земельною ділянкою. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписана від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка є власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0498 та :01:001:0501, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 22.12.2021 державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С.

У своєму позові позивачка зазначає, що відповідачі у 2020 році встановили бетонні стовпи на її земельній ділянці, чим загородили заїзд та створюють перешкоди у вільному користуванні її земельною ділянкою.

З огляду на викладене вище суд вважає, що ОСОБА_1 як власник земельних ділянок має право на звернення з цим позовом до суду з метою захисту права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, суд звертає увагу на те, що в обґрунтування своїх вимог позивачкою не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності перешкод у користуванні її земельною ділянкою. Позивачка не надала суду доказів того, що бетонні стовпи встановлені саме на її земельній ділянці, а тому створюють їй перешкоди у користуванні нею.

Позивачкою лише надані суду копії документів, які покреслені нею, а їх зміст спотворений і трактується ОСОБА_1 на власний розсуд, які не свідчать про встановлення бетонних стовпів на її земельній ділянці та не свідчать взагалі про існування цих стовпів. Наданням суду цих письмових доказів позивачка намагається довести той факт, що, на її думку, було неправильно встановлені та погоджені зовнішні межі її земельної ділянки. Проте вказані обставини не є предметом розгляду цієї справи.

Надана позивачкою копія проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , лише свідчить про те, що земельна ділянка була виділена йому у законний спосіб з отриманням відповідних дозволів, проведенням усіх необхідних процедур, зокрема встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, передачі межових знаків на зберігання.

Проте, вказані документи не доводять, що відповідач ОСОБА_4 наявністю в його приватній власності суміжної з ОСОБА_1 земельної ділянки створює для позивачки якісь перешкоди. Не доводять вони і того факту, що відповідачі встановили бетонні стовпи на земельній ділянці ОСОБА_1 , чим створили їй перешкоди у користуванні власністю.

За таких обставин суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 під час судового розгляду справи не доведено, що відповідачами вчинялись неправомірні дії стосовно її майна, а цими неправомірними діями відповідачів було порушене її цивільне право на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, а тому позовна вимога ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Тобто, при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди доведенню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У своєму позові позивачка зазначає, що своїми протиправними діями щодо її майна відповідачі завдали їй матеріальної шкоди у сумі 16 150 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Проте, у судовому засіданні позивачкою не було доведено, що відповідачами вчинялись неправомірні дії стосовно її майна, а цими неправомірними діями було порушене її цивільне право на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, а отже позивачкою не доведені обов`язкові умови для покладення на відповідачів відповідальності, а саме: протиправність діяння, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідачів та завданою шкодою та наявність вини відповідачів в її заподіянні.

За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя Іван ПОСОХОВ