СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/54/25
ун. № 2-1156-1/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Бабич Н.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Олійникової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Позика», заінтересовані особи: стягувач: ТОВ "ОТП Факторинг Україна", боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду 25.12.2024 надійшла вказана заява.

07.01.2025 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями Святошинського районного суду м. Києва та визначеного головуючого по справі Бабич Н.Д. 08.01.2025 року справа передана головуючому.

Ухвалою суду від 10.01.2025 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 23.01.2025р.

Заява обґрунтовується тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2010 року задоволено позовні вимоги у справі №2-1156-1/10 за позовом ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

12.05.2011 р. у справі видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В подальшому, було замінено сторону виконавчого провадженя з ТОВ "ОТП Банк" на ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

ТОВ «Фінансова компанія "Позика", 25.12.2024 року звернулось до суду із заявою про заміну сторони правонаступником, посилаючись на те, що 27.09.2024 року між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ТОВ «Фінансова компанія "Позика", було укладено договір факторингу № 09-11, відповідно до якого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відступило ТОВ «Фінансова компанія "Позика", а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № № ML-009/321/2008 від 30.05.2008 р.

Враховуючи, що відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження у справі, заявник звернувся з цією заявою до суду.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заявник, стягувач, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви у судове засідання своїх представників не направили, представник заявника в самій заяві просить провести розгляд заяви у його відсутність, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд заяви у їх відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у відсутність сторін, їх представників, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2010 року задоволено позовні вимоги у справі №2-1156-1/10 за позовом ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

12.05.2011 р. у справі видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В подальшому, було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ "ОТП Банк" на ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

ТОВ «Фінансова компанія "Позика", 25.12.2024 року звернулось до суду із заявою про заміну сторони правонаступником, посилаючись на те, що 27.09.2024 року між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ТОВ «Фінансова компанія "Позика", було укладено договір факторингу № 09-11 відповідно до якого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відступило ТОВ «Фінансова компанія "Позика", а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № ML-009/321/2008 від 30.05.2008 р.

Тобто, заявником суду доведено набуття права вимоги ТОВ «Фінансова компанія "Позика".

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та ст.ст. 37, 77, 78, 81, 258-260, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Позика», заінтересовані особи: стягувач: ТОВ "ОТП Факторинг Україна", боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, - задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Позика", (, м. Київ, вул. Глибочинська, 17-Б) у справі № №2-1156-1/10 за позовом ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30.05.2008 р.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ БАБИЧ Н.Д.