Справа № 723/5757/24
Провадження № 2/723/257/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Чікал І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Великокучурівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітами.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка при житті все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 , що своєчасно прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який при житті все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 , що своєчасно прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», гаража літ.«Г», вбиральні літ.«Д», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», гаража літ.«Г», вбиральні літ.«Д», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/2 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 ганку літ.«а», 1/2 сарая літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 гаража літ.«Г», 1/2 вбиральні літ.«Д», 1/2 воріт з хвірткою під № 1, 1/2 огорожі під № 2, 1/2 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_3 заповіла позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 27.08.2014 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тисовецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 96. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

В установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 03.09.2024 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Хоміцької Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 149/2024.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 ганку літ.«а», 1/2 сарая літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 гаража літ.«Г», 1/2 вбиральні літ.«Д», 1/2 воріт з хвірткою під № 1, 1/2 огорожі під № 2, 1/2 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_4 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 27.08.2014 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тисовецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 97. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

В установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 11.09.2024 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Хоміцької Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 154/2024.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при житті не оформили право власності на належні їм частини домоволодіння за собою та не зареєстрували це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 126 ЦК Української РСР, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Великокучурівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», гаража літ.«Г», вбиральні літ.«Д», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: