Провадження №2/755/2711/25
УХВАЛА

іменем України

про закриття провадження у справі

"23" січня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Коваленко І.В.,

при секретарі: Грищенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» про скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

24.07.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кеба О.В., з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» про скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі.

24.07.2024 року, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В.

08.08.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

15.08.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 08.08.2024 року представник позивача Кеба О.В. подала до суду заяву про усунення недоліків, разом із доказами сплати судового збору. У період з 12.08.2024 року по 01.09.2024 року суддя Коваленко І.В. перебувала у щорічній відпустці.

05.09.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.11.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» - адвокат Гаркавенко Ігор Григорович подав до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обґрунтовує наступним: «Позовні вимоги ОСОБА_1 у справі 755/12963/24 безпосередньо пов`язані з поновленням на роботі на підставі скасованого рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 у справі № 755/7809/22 та подальшим звільненням за прогул.

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 у справі № 755/7809/22 скасовано наказ № 612/0С від 20.07.2022 про припинення трудового договору зі ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».

На виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 відповідачем поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби згідно з наказом від 23.12.2022 № 1091/ОС «Про поновлення на роботі за рішенням суду», однак до виконання посадових обов`язків остання не приступила, що визнається позивачкою.

В подальшому, ОСОБА_1 була притягнена до дисциплінарної відповідальності за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме прогулу, шляхом звільнення відповідно до наказу від 18.07.2023 № 57-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та наказу від 20.07.2023 №1123/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)».

Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2023 у справі № 755/7809/22 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Колегія суддів дійшла висновку, що звільнення позивачки з роботи проведено з дотриманням вимог закону. Відповідно до ст. 384 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дня її прийняття.

Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2024 у справі № 755/7809/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20.12.2023. Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2024 у справі № 755/7809/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за повторно поданими касаційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Кеби О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20.12.2023. Вказані ухвали Верховного Суду від 29.01.2024 та від 08.04.2024 набрали законної сили з моменту їх підписання та оскарженню не підлягають.

Скасоване рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 не породжує жодних правових наслідків, а зі скасуванням судового рішення втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають.

Із прийняттям Київським апеляційним судом постанови від 20.12.2023 та відмовою у задоволенні позову, ОСОБА_1 вважається звільненою згідно з наказом (розпорядженням) від 25.07.2022 № 612/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)».

Накази від 18.07.2023 № 57-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 20.07.2023 №1123/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» також безпосередньо стосуються правовідносин, які виникли (могли виникнути) на підставі скасованого рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023.

У зв`язку з прийняттям Київським апеляційним судом постанови від 20.12.2023, наказом регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 09.05.2024 № 769/ос «По особовому складу», визнано такими, що втратили чинність: - наказ від 23.12.2022 № 1091/ОС «Про поновлення на роботі за рішенням суду»; - наказ від 18.07.2023 № 57-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; - наказ від 20.07.2023 №1123/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)».

Наказ від 09.05.2024 № 769/ос «По особовому складу» було направлено позивачці засобами поштового зв`язку, докази надсилання додаються.

Таким чином, оскільки предмет спору (матеріально-правовий об`єкт), з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем відсутній (скасовано судове рішення, оскаржувані накази визнано такими, що втратили чинність, а вимоги про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди є похідними, задоволення яких прямо пов`язане зі скасуванням наказів), наявні обґрунтовані підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору».

На підставі викладеного, сторона відповідача просила суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кеба О.В., просила суд:

1. Скасувати наказ регіональної філії «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 57-НК від 18.07.2023.

2. Скасувати наказ регіональної філії «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» № 1123/ос від 20.07.2023 «Про звільнення».

3. Поновити позивачку ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».

4. Стягнути з регіональної філії «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» моральну шкоду в розмірі дві тисячі гривень.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» листом від 24.07.2023 № НЗК-08/952 повідомив позивачку про те, що наказом від 20.07.2023 № 1123/ос позивачку звільнено із роботи 21.07.2023 за прогул без поважних причин.

Також листами такого ж змісту від 25.07.2023 № НЗК-08/960, від 27.07.2023 № НЗК-08/971 відповідач продублював повідомлення позивачці про її звільнення.

Позивачка листом від 27.08.2023, направленим електронною поштою, попросила направити копію наказу від 20.07.2023 № 1123/ос на її електронну адресу.

Іншим листом від 27.08.2023, направленим електронною поштою, позивачка просила повідомити про підстави для відмови у задоволенні її шести заяв, що направлялися до регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» засобами електронної пошти: про запровадження режиму дистанційної роботи; надання відпустки без збереження заробітної плати відповідно до ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»; призупинення трудового договору; про надання щорічної основної відпустки, щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці; додаткової відпустки як одинокій матері та прийнятті рішення про моє звільнення із наданням копій відповідних підтверджуючих документів.

13.09.2023 на електронну адресу позивачки відповідач направив: скан-копію наказу про звільнення № 1123/ос від 20.07.2023; скан-копію наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 57-НК від 18.07.2023; скан-копію листа від 12.09.2023 № НЗК-08/1188.

В наказі № 1123/ос від 20.07.2023 «Про звільнення» наказано 21.07.2023 звільнити ОСОБА_1 із посади заступника начальника служби за прогул без поважних причин за п) 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України на підставі: наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 18.07.2023 № 57-Н/к, п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, підставою для звільнення став наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 57-НК від 18.07.2023, про існування якого позивачка обізнана не була, жодних повідомлень щодо можливості ознайомитися зі змістом вказаного наказу позивачка не одержувала.

У наказі «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 57-НК від 18.07.2023 зазначено, що 12.07.2023 на нараді при заступнику директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики регіональної філії «Південно-Західна залізниця» відповідач вважав, що заступник начальника юридичної служби регіональної філії Стоян М.М. була відсутні на робочому місці з невідомих причин з 26.12.2022 по 12.07.2023, про що складені відповідні акти; станом на 12.07.2023 ОСОБА_1 на роботі відсутня, не була тимчасово непрацездатна та не перебувала у відпустці.

В наказі вказано, що 12.07.2023 комісією з фіксації фактів комунікації з працівниками регіональної філії була здійснена спроба в телефонному режимі повідомити ОСОБА_1 про необхідність надати пояснення щодо причин відсутності її на роботі.

В наказі вказано, що на телефонний дзвінок позивачка не відповіла, спроб зателефонувати не здійснила, про що складено акт. Також засобами Viber на номер телефону позивачки НОМЕР_1 було надіслано листа про надання пояснення про причини відсутності на роботі - повідомлення було прочитано, але відповіді не отримано.

В наказі відповідач вважає, що ним було вжито всіх вичерпних заходів для з`ясування причин відсутності ОСОБА_1 на роботі, ОСОБА_1 не надала жодних пояснень щодо причин своєї відсутності.

В наказі відповідач вказує: «зазначене стало можливим через порушення заступником начальника юридичної служби ОСОБА_1 п. 10 розділу IV Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників управління ДТГО «Південно-Західна залізниця», затверджених зборами трудового колективу працівників управління ДТГО «Південнно- Західна залізниця» (протокол від 01.10.2009 № 45), діючих в регіональній філії «Південно- Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», відповідно до яких встановлено, що тривалість щоденної роботи управління залізниці при п`ятиденному робочому тижні встановлюється відповідно графіку роботи та вказівки керівництва залізниці за погодженням з профспілковим комітетом та порушення п. 5.20 посадової інструкції заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до прогулу без поважних причин.

В наказі відповідач вважає, що за порушення п. 10 розділу IV Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників управління ДТГО Південно-Західної залізниці стверджених зборами трудового колективу працівників управління ДТГО «Південно- Західна залізниця» (протокол від 01.10.2009 № 45), діючих в регіональній філії «Південно- Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», відповідно до яких встановлено, що тривалість щоденної роботи управління залізниці при п`ятиденному робочому тижні встановлюється відповідно графіку роботи та вказівки керівництва залізниці за погодженням з профспілковим комітетом та порушення п. 5.20 посадової інструкції заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до прогулу без поважних причин, звільнити з роботи згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» Стоян Марину Миколаївну.

Підставою для винесення вказаного наказу стали наступні документи: подання від 14.07.2023 № НЮ-02/85; протокол від 12.07.2023 № НЗК-06/06 наради при заступнику директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики; акти про відсутність ОСОБА_1 10. 11 та 12.07.2023; акт фіксації факту комунікації з працівником від 12.07.2023 щодо намагання інформувань в телефонному режимі.

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що позивачку було звільнено за відсутність на роботі 10, 11 та 12.07.2023 (відразу після досягнення 09.07.2023 її сином 14 років), але не зазначено, з якого числа. Вдруге позивачку було звільнено із 21.07.2023 наказом № 1123/ос від 20.07.2023 «Про звільнення» на підставі наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 18.07.2023 № 57-Н/к, п. 4 ст. 40 КЗпП України, яким позивачку уже було звільненою.

Тобто наказом № 1123/ос від 20.07.2023 «Про звільнення» позивачку було звільнено вдруге за один і той самий проступок.

Підставою для звільнення у наказі відповідача від 18.07.2023 стало ніби-то порушення позивачкою: п. 10 розділу IV Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників управління ДТГО Південно-Західної залізниці затверджених зборами трудового колективу працівників управління ДТГО «Південнно-Західна залізниця» (протокол від 01.10.2009 № 45), діючих в регіональній філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», відповідно до яких встановлено, що тривалість щоденної роботи управління залізниці при п`ятиденному робочому тижні встановлюється відповідно графіку роботи та вказівки керівництва залізниці за погодженням з профспілковим комітетом; п. 5.20 посадової інструкції заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників управління ДТГО Південно-Західної залізниці затверджених зборами трудового колективу працівників управління ДТГО «Південно-Західна залізниця» регулюють внутрішній трудових розпорядок працівників ДТГО «Південно-Західна залізниця», яке є окремою юридичною особою та не є регіональною філією «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». Позивачка не є працівником ДТГО «Південно-Західна залізниця».

П. 5.20 Посадової інструкції заступника начальника юридичної служби передбачено, що до обов`язків заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно- Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» входить виконання вимог розпорядчих документів Товариства, Філії, доручення начальника служби, які не суперечать законодавству.

На думку позивача, відповідач не наводить доказів порушення позивачкою вимог п. 5.20 Посадової інструкції, також у відповідача відсутні докази порушення правил внутрішнього трудового розпорядку регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» позивачкою.

Стосовно виконання відповідачем вимог Кодексу законів про працю України щодо відібрання пояснень від позивачки позивач вказувала, що позивачка не була обізнана із вимогою відповідача надати пояснення про причини відсутності на робочому місці 10, 11, 12.07.2023, однак відповідач склав акти про відсутність позивачки на роботі 10, 11 та 12 липня 2023. Таким чином, звільнення позивачки на підставі наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 57-НК від 18.07.2023 та наказу № 1123/ос від 20.07.2023«Про звільнення» було здійснено із порушенням вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України. У відповідача відсутні докази порушення позивачкою правил внутрішнього трудового розпорядку на РФ ПЗЗ АТ «УЗ», затверджених трудовим колективом РФ ПЗЗ АТ «УЗ» і виборним органом профспілкової організації РФ ПЗЗ АТ «УЗ». У відповідності до ч.2 ст. 149 Кодексу законів про працю України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Натомість відповідач за ніби-то неявку на робочому місці 10,11,12 .07.2023 звільнив позивачку двічі - один раз - наказом від 18.07.2023, другий раз - наказом від 20.07.2023. Вперше позивачка була звільнена за прогул на підставі Наказу Регіональної філії Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» № 612/ос від 20.07.2022, який було скасовано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2022 по справі № 755/7809/22 та позивачку було поновлено на роботі на посаді вступника начальника юридичної служби. Позивачка як працівник відповідача неодноразово зверталася до відповідача із намірами врегулювати із нею трудові відносини, оскільки мала сімейні обставини, які потребували негайного вирішення на певний період часу, і тому неодноразово зверталася до відповідача із 6 заявами: про організацію із позивачкою дистанційної роботи, яка фактично виконувалася нею до дня звільнення; надання мені відпустки без збереження заробітної плати; призупинення дії трудового договору; надання позивачці щорічної основної відпустки; надання щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці; додаткову відпустку як працівнику, що має дітей (одинокій матері), регламентовану ст. 19 Закону України «Про відпустки». Відповідач відпустки не надав, не вказуючи мотивовані причини відмови, а посилаючись лише на формальні неточності у заявах позивачки. В тому числі позивачка неодноразово просила відповідача надати їй відпустку без збереження заробітної плати відповідно до ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідач зобов`язаний надати відпустку без збереження заробітної плати в період дії воєнного стану, однак свідомо порушував трудові права позивачки, оскільки зацікавлений у звільненні позивачки та не поверненні її на посаду заступника начальника юридичної служби регіональної філії, тому відразу після першого звільнення позивачки на посаду заступника начальника юридичної служби, що передбачає організацію і контроль роботи в судах було швидко прийнято особу, яка не має досвіду представництва інтересів у судах та не відповідала кваліфікаційним вимогам до посади заступника начальника юридичної служби - не мала Свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності. Однак ця особа є знайомим керівництва філії та потребує цієї посади, щоб на нього діяла бронь, що виключає призов на військову службу. Таким чином, відповідач є упередженим по відношенню до позивачки, свідомо не виконуючи вимоги Закону щодо надання відпустки без збереження заробітної плати. Також відповідач відмовляв позивачці у призупиненні із нею трудового договору, мотивуючи це недоцільністю, в той час як АТ «Укрзалізниця» примусово призупиняла трудові договори із іншими посадовими особами, після чого примусове призупинення зі сторони АТ «Укрзалізниця» оскаржувалася вказаними особами в суді. Крім того, був випадок призупинення трудового договору із працівником юридичної служби, де працювала позивачка. Вказане є свідченням упередженого та негативного ставлення до позивачки та небажання відповідача врахувати сімейні обставини позивачки та надати їй відпустку без збереження заробітної плати.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09.12.2022 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково. Наказ Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 612/0С від 20.07.2022 про припинення трудового договору з ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 26 липня 2022 року. Зобов`язано Регіональну філію «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.07.2022 по 09.12.2022 у розмірі 167 118 (сто шістдесят сім тисяч сто вісімнадцять) грн. 93 коп. Стягнуто з Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 відповідачем поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби згідно з наказом від 23.12.2022 № 1091/ОС «Про поновлення на роботі за рішенням суду».

У подальшому, ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме прогулу, шляхом звільнення відповідно до наказу від 18.07.2023 № 57-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та наказу від 20.07.2023 №1123/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)».

Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2023 у справі № 755/7809/22 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Колегія суддів дійшла висновку, що звільнення позивачки з роботи проведено з дотриманням вимог закону. Відповідно до ст. 384 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дня її прийняття.

Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2024 у справі № 755/7809/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20.12.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2024 у справі № 755/7809/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за повторно поданими касаційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Кеби О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20.12.2023.

Вказані ухвали Верховного Суду від 29.01.2024 та від 08.04.2024 набрали законної сили з моменту їх підписання та оскарженню не підлягають.

Скасоване рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023 не породжує жодних правових наслідків, а зі скасуванням судового рішення втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають.

Із прийняттям Київським апеляційним судом постанови від 20.12.2023 та відмовою у задоволенні позову, ОСОБА_1 вважається звільненою згідно з наказом (розпорядженням) від 25.07.2022 № 612/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)».

Накази від 18.07.2023 № 57-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 20.07.2023 №1123/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» також безпосередньо стосуються правовідносин, які виникли (могли виникнути) на підставі скасованого рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2023.

У зв`язку з прийняттям Київським апеляційним судом постанови від 20.12.2023, наказом регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 09.05.2024 № 769/ос «По особовому складу» визнано такими, що втратили чинність:

- наказ від 23.12.2022 № 1091/ОС «Про поновлення на роботі за рішенням суду»;

- наказ від 18.07.2023 № 57-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- наказ від 20.07.2023 №1123/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)».

Наказ від 09.05.2024 № 769/ос «По особовому складу» було направлено позивачці засобами поштового зв`язку, що підтверджується доданим відповідачем до клопотання копією конверту, який направлявся на адресу позивачки засобами поштового зв`язку, однак повернувся з відміткою про причину невручення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що на момент звернення позивачки з даним позовом до Дніпровського районного суду міста Києва, а саме - 24.07.2024 року, предмет спору (матеріально-правовий об`єкт), з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем, вже був відсутній, оскільки оскаржувані позивачкою в межах даного спору накази, винесені директором Регіональною філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» Андрієм Букіним визнано такими, що втратили чинність, а вимоги про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди є похідними, задоволення яких прямо пов`язане зі скасуванням наказів. Таким чином, у суду наявні обґрунтовані підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду був відсутній предмет спору, а тому провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» про скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі - підлягає закриттю.

Враховуючи те, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, у суду відсутні підстави вирішувати питання повернення позивачці судового збору з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 13, 81, 84, 255, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» про скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Коваленко