Справа № 333/6978/24
Провадження № 2/331/451/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засіданні Красан І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Комунарського районного суду міста Запоріжжя, надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 58. Від спільного подружнього життя у подружжя є малолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що з березня 2022 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо один від одного, оскільки відповідач разом із малолітньою спільною дитиною виїхала на постійне місце проживання до Німеччини, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, почуття взаємної любові та поваги. Намагання позивача зберегти сім`ю не дали позитивного результату, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та який зареєстрований 07 лютого 2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 58.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 вересня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.23, 27, 36), про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача адвокат Подлубна П.С., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1193896 від 07.11.2024 року (а.с.33-34), у судове засідання також не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.24, 28, 37, 39). При цьому, відповідач ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_4 , подала до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та без участі її представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки дійсно шлюбні відносини між сторонами припинено, а збереження родини є неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « ОСОБА_5 », яке було їй присвоєно під час реєстрації шлюбу (а.с.32).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 і ОСОБА_6 народився син ОСОБА_3 , про що 21 червня 2013 року Виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області було складено відповідний актовий запис № 09, та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби іванівського районного управління юстиції у Херсонській області видано повторно свідоцтво про народження від 03 лютого 2015 року (а.с.8).

07 лютого 2015 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_6 було укладено шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2015 року, відповідний актовий запис № 58. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.5).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають спільного малолітнього сина, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення подружжя, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.11).

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не заявляє вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 206, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-114 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстрований 07 лютого 2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 58, розірвати.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили, залишити відповідачу ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_5 », яке було присвоєно їй під час державної реєстрації шлюбу.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням законної сили копію рішення надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи, відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.О. Яцун