Провадження № 22-ц/801/41/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуСправа № 127/20732/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Федчишена С. А. в залі суду в м. Вінниця, дата складення повного тексту рішення 17.10.2024,

в цивільній справі № 127/20732/24 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконними дій щодо надання житлово-комунальної послуги та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Короткий зміст вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») в якому просила суд: - визнати протиправними дії відповідача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» при наданні комунальної послуги такими, що порушують норми ч. 5 ст. 7, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», норми ч. 1 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та цим самим порушують саме права та охоронювані законом інтереси позивача, як споживача комунальної послуги, порушують законні права та охоронювані законом інтереси позивача; - Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за комунальну послугу, яка надається КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» по кв. АДРЕСА_1 за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року згідно з п.п. 8, 9 розділу IV Методики із застосуванням в розрахунках загальної опалювальної площі будинку у розмірі 3 958.2 кв. м. та надати акт звірки розміру плати за комунальну послугу; - Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за комунальну послугу, яка надається КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» по кв. АДРЕСА_1 за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року із застосуванням в розрахунках відомостей спожитої теплової енергії з наданого відповідачем звіту від 06.03.2024 щодо дистанційної передачі даних тепло лічильника SКS -ЗК №0048026 за період 01.10.2023 до 05.03.2024 та надати акт звірки розміру плати за комунальну послугу; - Зобов`язати відповідача надати можливість позивачу перевірити в його присутності роботу Сервера диспетчерського пункту надавача комунальної послуги та отримати з Сервера надавача комунальної послуги дані з лічильника теплоти по буд. АДРЕСА_2 , який обробляє їх та відправляє в простий та доступний WEBінтерфейс та забезпечити передачу даних теплового лічильника позивачу з Сервера за допомогою СМС- повідомлень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуги, яка надається відповідачем.

Позивач зазначила, що на її скаргу від 09.03.2024 на адресу Першого заступника голови комітету Верховної Ради України з питань енергетики та житлово - комунальних послуг, народного депутата України Кучеренко О. Ю. отримано відповідь про те, що скаргу щодо порушення посадовими особами КП «Вінницяміськтеплоенерго» прав споживача комунальної послуги було направлено до Держпродспоживслужби України з листом народного депутата України ОСОБА_2 від 13.03.2024 за належністю для розгляду по суті і вжиття заходів для перевірки, контролю та врегулювання оскаржуваної ситуації, належного захисту і поновлення прав заявника, надання належної відповіді.

04.04.2024 позивачем отримано лист заступника голови Держпродспоживслужби України Вадима Чайковського про те, що було прийнято рішення про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері надання житлово-комунальних послуг та надсилання погодження про проведення позапланової перевірки за участі позивача до ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області за її зверненнями та скаргами, належного захисту і поновлення прав заявника.

03.05.2024 позивач отримала копію Акту від 24.04.2024 №0004 за результатами позапланового державного заходу щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, який склали посадові особи відповідача та ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області по буд.№46 вул.600-річчя, м. Вінниця за її скаргами (надалі-Акт від 24.04.2024).

30.05.2024 листом голови Держпродспоживслужби Андрія Крейтора позивача поінформовано про те, що за результатами розгляду її скарг було встановлено порушення законодавства під час проведення перевірки, а саму перевірку проведено поверхнево, не всебічно та не в повному обсязі. Вказано, що направлено лист до Держпродспоживслужби у Вінницькій області щодо неухильного дотримання законодавства, а також щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до Акту від 24.04.2024 та листа голови Держпродспоживслужби Андрія Крейтора від 30.05.2024 позивач встановила інші підстави для цивільного позову до КП «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконними дій щодо надання житлово-комунальної послуги та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, відповідач порушив інтереси позивача, як споживача комунальної послуги, а саме: відповідач та ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області внесли в Акт від 24.04.2024 завідомо недостовірні відомості про те, що відсутні порушення вимог законодавства у діях відповідача, цим самим порушили норми ч. 5 ст. 7, ч.2 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Також відповідач незаконно ухвалив рішення про те, що штучно завищена вартість послуги для кв. АДРЕСА_1 із застосуванням недостовірної (підробленої) опалювальної площі зазначеного будинку, яка збільшила вартість комунальної послуги.

Звертає увагу суду на те, що за останні три роки відповідачем завдано значну шкоду позивачу та усім мешканцям будинку АДРЕСА_2 шляхом завищення вартості послуг з опалення місць загального користування (надалі-МЗК) із застосуванням явно підробленої загальної площі багатоквартирного будинку у розмірі - 2 898.3 м2, яка не відповідає відомостям з проектної документації та Технічного паспорту вищезазначеного будинку.

04.03.2024 листом відповідач надав недостовірні розрахунки нарахування плати за теплову енергію для кв. АДРЕСА_3 та проігнорував лист від 13.03.2024 члена НКРЕКП про те, що розподіл між споживачами обсягів спожитої у будівлі послуги здійснюється згідно «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (надалі - Методика).

В результаті шахрайської схеми відповідача відбулося штучне збільшення нарахування плати за теплову енергію для квартири шляхом застосування явно підробленої загальної площі багатоквартирного будинку у розмірі - 2 898.3 м2. При цьому відповідач не надав будь яких доказів про те, що дані з лічильника теплоти по буд. АДРЕСА_2 передаються на Сервер надавача комунальної послуги, який обробляє їх та відправляє в простий та доступний WЕВ-- інтерфейс, який використовує кінцевий споживач в особі управителя, теплопостачальної компанії, цим самим відповідач порушив саме права та охоронюваних законом інтереси позивача здійснювати зняття показань вузлів комерційного обліку та контролювати нарахування витрат теплової енергії, як споживача комунальної послуги та своїми діями відповідач завдав позивачу шкоду. Одночасно відповідач відмовив позивачу в клопотанні перевірити в його присутності начебто роботу Сервера диспетчерського пункту надавача комунальної послуги та отримати з Сервера надавача комунальної послуги дат з лічильника теплоти по буд. АДРЕСА_2 який обробляє їх та відправляє в простий та доступний WЕВ інтерфейс.

Відповідач в листі від 04.03.2024 до секретаріату КМУ надав розрахунки нарахування плати за теплову енергію, в які умисно та шахрайським шляхом, вніс завідомо недостовірні відомості щодо кількості використаної теплової енергії за січень 2024 року для будинку АДРЕСА_2 у наступному розмірі: 55.51 Гкл. При цьому, в результаті шахрайської схеми відбулося штучне збільшення нарахування витрат теплової енергії для усіх квартир будинку на -10.5 Гкал.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно застосовує передбачений пунктом 8, розділу IV Методики спрощений метод, який полягає у визначенні плати за теплову енергію як частку від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qoпбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %, так як КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» не володіє інформацією з приводу площ місць загального користування та даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах спірного житлового будинку. При цьому коефіцієнт (Zвідкл) розраховується відповідно до загальної опалювальної площі будинку, якою підприємство не володіє, а тому не має законних підстав його застосувати. Отже суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при визначенні плати за теплову енергію вправі застосовувати частку від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку, як - то визначено Методикою, в розмірі 25%, без урахування пункту 9, розділу IV Методики. Також суд виходив з правомірності незастосування відповідачем «Технічного паспорту на будинок АДРЕСА_4 » для обрахунку опалювальної площі, оскільки в технічному паспорті відсутні зміни стосовно розміру опалювальної площі будинку незважаючи на те, що станом на 01.07.2024 від мереж централізованого опалення від`єднано 423,50 кв.м, з чого вбачається, що управляючою компанією неналежним чином виконується п. 14 Постанови № 712 та п. 4 Розділу І наказу № 219.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У жовтні 2024 року позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Копаничук С. Г., судді: Медвецький С. К., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано з місцевого суду матеріали цивільної справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду на 21 листопада 2024 року о 14:00 год. з повідомленням сторін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року за клопотанням позивача витребувано у Міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар Люкс» оригінали інвентаризаційної справи та технічного паспорту багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Копаничук С. Г., Медвецькому С. К., Оніщуку В. В. Справу передано для визначення іншого складу суддів в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року для розгляду цієї справи замінено судів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К., Оніщука В. В. та визначено новий склад колегії суддів: (суддя-доповідач) Войтко Ю. Б., судді Матківська М. В., Стадник І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року справу прийнято до провадження новим складом колегії суддів та призначено до апеляційного розгляду на 17 грудня 2024 року о 11:40 год. з повідомленням сторін.

В подальшому, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи відкладено на 14 січня 2025 року о 12:00 год.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Також позивач зауважує, що в ході судового розгляду і при прийняті рішення суд першої інстанції порушив вимоги ч. 3 ст. 89 і п. 2 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, адже не дослідив та не встановив ті обставини справи, що відзив на позовну заяву був поданий та підписаний неповноважною особою Коренюк М. В. без належної довіреності, та не встановив, що представник відповідача умисно або у зв`язку з очевидною службовою недбалістю не дотримався вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України при наданні до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву з додатком копій доказів, які є недопустимими доказами.

Також звертає увагу на ту обставину, що ухвалою суду першої інстанції від 03.07.2024 було задоволено клопотання позивача та витребувано докази по справі № 127/20732/24 для забезпечення позову. Однак посадові особи ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області не виконали вимоги ухвали суду від 03.07.2024 про забезпечення позову та не надали оригінал Акту від 24.04.2024 № 0004, а лише його незавірену копію, в який було внесено неправдиві відомості та окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються і тому є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом, у зв`язку з вищезазначеним, позивач просив суд першої інстанції виключити вищезазначений акт з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Отже вважає, що при прийняті рішення суд першої інстанції не забезпечив виконання судового рішення, яким є ухвала суду від 03.07.2024 про забезпечення позову.

Вказує, що суд першої інстанції не дослідив та не встановив, що позивач надав суду лист Держпродспоживслужби України від 17.07.2024 про те, що дисциплінарна комісія ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області розглянула на своєму засіданні лист в.о. голови Держпродспоживслужби Андрія Крейтора від 30.05.2024.

Зауважує, що в ході судового розгляду і при прийняті рішення суд першої інстанції порушив вимоги ч. 3 ст. 89 і п. 2 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, оскільки не дослідив зміст наявного в судовій справі листа в.о. голови Держпродспоживслужби Андрія Крейтора від 30.05.2024 на адресу ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області та не встановив, що за результатами здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, спеціалістами Головного управління було оформлено Акт від 24.04.2024 № 0004, який не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства економіки України від 28 листопада 2022 року № 4877, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2022 року за № 1591/38927. Зокрема звертає увагу суду на те, що в указаному листі зазначено, що спеціалістами Головного управління не отримано від суб`єкта господарювання належне обґрунтування підстав для визначення та застосування опалювальної площі квартир в будинку у розмірі 2 898,3 м2 для нарахувань за послуги. Зазначає, що спеціалістами Головного управління при проведенні перевірки вказана інформація не була врахована, як і інформація про індивідуальне опалення в квартирі ОСОБА_1 .

Крім того звертає увагу, що витребувані ухвалою суду першої інстанції від 03.07.2024 оригінали інвентаризаційної справи та технічного паспорту по будинку АДРЕСА_2 , які були надані до суду із супровідним листом Міського комунального підприємства «Господар Люкс» від 12.07.2024, підтвердили, що загальна площа вказаного будинку становить 3 958.2 м2. Одночасно в цьому листі вказано, що нумерація будинку зазначена на інвентаризаційній справі та технічному паспорті не співпадає із « АДРЕСА_5 », в зв`язку із зміною нумерації будинків з моменту забудови будинку 1968 року. Отже позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що надавач комунальної послуги розрахунково та без відповідних правовстановлюючих документів начебто правильно встановив загальну площу будинку АДРЕСА_2 у розмірі 2 898.3 м2. При цьому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що управителем багатоквартирного будинку технічна та інша встановлена законом та/або договором документації багатоквартирного будинку начебто належним чином не ведеться і належним чином не зберігається. Також зауважує, що суд першої інстанції у своєму рішенні безпідставно дійшов неправильного висновку про те, що у зв`язку із зміною нумерації будинків з моменту забудови будинку 1968 року неможливо взяти до уваги наданий управителем технічний паспорт на будинок АДРЕСА_2 , в якому наявна загальна корисна площа будинку АДРЕСА_5 у розмірі 3 958,2 м2.

Також зазначає, що суд першої інстанції проігнорував правову позицію Вінницького апеляційного суду та Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/11017/23 про те, що загальна опалювальна площа багатоквартирного будинку є технічним показником, яка визначається відповідним органом, та не може здійснюватися розрахунково самостійно без відповідних правовстановлюючих документів, що одночасно відповідає нормам п.п.8,9,36 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 № 681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системну сфері будівництва».

Позивач вважає, що в справі відсутні докази про те, що відповідач самостійно отримав та надав до суду відомості з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва щодо загальної площі будинку АДРЕСА_2 у відповідності до норми ч. 1 ст. 22 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва».

Також вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, допустив неправильне тлумачення норми ч. 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і помилково прийняв рішення про те, що недостовірний розрахунок вартості комунальної послуги (штучно завищена вартість послуги) відповідачем для буд. АДРЕСА_2 із застосуванням недостовірної опалювальної площі будинку у розмірі - 2 898,3 м2, яка штучно збільшила вартість послуги, начебто відповідає нормам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання зазначених дій протиправними.

При цьому, суд першої інстанції умисно проігнорував обставину справи про те, що жодних доказів, які встановлюють загальну площу будинку АДРЕСА_2 у розмірі - 2 898.3 м2 відповідачем до суду не було надано з відзивом на позовну заяву, тощо.

Також звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив та не встановив, що в.о. голови Держпродспоживслужби Андрій Крейтор в своєму листі від 30.05.2024 вказав, що відповідно до пункту 9 розділу IV Методики визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.п.оп.пpoект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту z-відкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.

Одночасно вважає, що суд першої інстанції явно проігнорував обставину справи про те, що в п. 77.1 «Переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю)» Акту від 24.04.2024 року № 0004 за результатами здійснення позапланового заходу посадові особи ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області та заступник директора відповідача С. Корчака внесли відомості про те, що управителем багатоквартирного будинку технічна та інша встановлена законом та/або договором документація багатоквартирного будинку належним чином ведеться і зберігається.

При цьому позивач вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, допустив неправильне тлумачення норми п.п. 6, 7 розділу IV Методики і дійшов помилкового висновку у своєму рішенні про те, що надавач комунальної послуги начебто правильно встановив загальну площу будинку по АДРЕСА_6 у розмірі - 2 898.3 м2.

Зауважує, що суд першої інстанції не дослідив наявний в справі доказ - Акт за № 4743 від 06.03.2024 та не встановив, що відповідач не надав з відзивом на позовну заяву будь-яких доказів про те, що дані з лічильника теплової енергії по буд. АДРЕСА_2 передаються на Сервер надавача комунальної послуги, який обробляє їх та відправляє в простий та доступний WEB-інтерфейс, який використовує кінцевий споживач в особі управителя, теплопостачальної компанії.

Також вказує, що суд першої інстанції в ході судового розгляду не дослідив та не встановив, що відповідач в листі від 04.03.2024 до секретаріату КМУ надав розрахунки нарахування плати за теплову енергію, в які умисно та шахрайським шляхом, вніс завідомо недостовірні відомості щодо кількості використаної теплової енергії за січень 2024 року для будинку АДРЕСА_2 у наступному розмірі: 55.51Гкл. Як наслідок, в результаті шахрайської схеми відбулося штучне збільшення нарахування витрат теплової енергії для усіх квартир будинку на -10.5 Гкал.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відповідач КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

29.11.2024 позивач ОСОБА_1 подала письмові пояснення до апеляційної скарги у зв`язку з витребуванням судом апеляційної інстанції оригіналів інвентаризаційної справи та технічного паспорту багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в яких просить дослідити в судовому засіданні витребувані докази.

02.12.2024 позивач ОСОБА_1 подала письмові пояснення № 2 в яких повторно просить дослідити в судовому засіданні витребувані ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року докази.

10.12.2024 представник КП ВМР «ВМТЕ» Бондар В. М. подала письмові пояснення, в яких посилається на ті обставини, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2023 у справі № 127/11017/23, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 17.01.2024, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії. В зв`язку з чим просить взяти до уваги викладені факти та правову позицію, сформульовану у справі № 127/11017/23.

17.12.2024 та 19.12.2024 позивач ОСОБА_1 подала заперечення на письмові пояснення відповідача, які просить приєднати до матеріалів справи.

17.12.2024 позивач ОСОБА_1 подала письмові пояснення № 3 до апеляційної скарги у зв`язку з витребуванням судом апеляційної інстанції оригіналів інвентаризаційної справи та технічного паспорту багатоквартирного будинку та невиконання судом першої інстанції судового рішення, яким є ухвала від 03.07.2024 про забезпечення позову, які просить дослідити в судовому засіданні.

19.12.2024 позивач ОСОБА_1 також подала заяву щодо подання представником відповідача Бондар М. В. завідомо недостовірних або підроблених доказів під час розгляду цивільної справи, посилаючись на те, що представник відповідача умисно та шахрайським шляхом підробив та одночасно надав до суду апеляційної інстанції підроблені докази надсилання позивачу його письмових пояснень. В зв`язку з чим просить відповідно до ч. 4 ст. 262 ІІПК України направити її заяву прокурору чи органу досудового розслідування; за результатами розгляду її заяви щодо подання представником відповідача ОСОБА_3 до суду другої інстанції завідомо недостовірних або підроблених доказів поставити окрему ухвалу, яка має відповідати вимогам ст. 260, 261 ЦПК України.

30.12.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тунік Ю. М. подав письмові пояснення, в яких просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2024 та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

02.01.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення № 4 щодо ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, які вона просить дослідити в судовому засіданні.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Представник ОСОБА_1 - адвокат Тунік Ю. М. та її представник Дзяман О. Д. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених у ній.

Представники КП ВМР «ВМТЕ» заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023).

При цьому, з 01.11.2021 діє типовий індивідуальний договір приєднання на послугу з постачання теплової енергії, і вважається, що він укладений між КП ВМР «ВМТЕ» та кожним споживачем - фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».

Як встановлено в судовому засіданні позивач є співвласник квартири АДРЕСА_7 та заперечень або протоколу розбіжностей до типового договору від позивача у встановлений чинним законодавством термін не надходило, а тому позивач є споживач комунальної послуги, яка надається відповідачем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 установлено граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг.

При цьому для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» розмір плати за абонентське обслуговування встановлено у розмірі, що є меншим від встановленого Кабінетом Міністрів України граничного розміру. Тарифи розміщено на сайті КП ВМР «ВМТЕ».

Житловий будинок (м. Вінниця, вул. 600-річчя, 46) технічно під`єднано до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ», що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 № 2634 та від 21.07.2022 № 1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води та послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

Житловому помешканню по АДРЕСА_8 , де зареєстрована та проживає позивач, підприємством проводяться нарахування за втрати теплової енергії на загальнобудинкові потреби.

Пунктом 14 Постанови № 830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика).

Пунктом 24, абзацом четвертим Постанови № 830 зазначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Позивач відповідно до п.п. 11 п. 41 Публічного договору відшкодовує обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, що підтверджується оборотною відомістю за період з 10.2023 по 07.2024, згідно з якою заборгованість відсутня.

Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 8, розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку.

Для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

При цьому, відповідно до пункту 26 Постанови 830 Споживач надає виконавцю виключно - інформацію про опалювану площу (об`єм) приміщення. У разі зміни опалюваної площі (об`єму) приміщення споживач надає у місячний строк виконавцю інформацію про таку зміну разом з копією технічного паспорта приміщення з метою подальшого внесення змін до договору.

Натомість відповідно до п. 14 Постанови №712 від 5 вересня 2018 року «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» управитель (УК «Господар люкс» на даний час обслуговує житловий будинок по АДРЕСА_9 ) зберігає та веде технічну документацію на будинок, а також забезпечує внесення змін до неї у випадку зміни технічного стану будинку, зокрема в результаті проведення його капітального ремонту або реконструкції, переобладнання, перепланування тощо.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Наказу №219 від 15.08.2018 року «Про затвердження порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку здійснюється виконавцем тобто УК «Господар люкс» та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Судом враховано, що позивач посилається на «Технический паспорт на здание 600-летие № 40» та вказує що відповідач зменшив розмір загальної площі незаконно, а тому при розрахунку мав би брати розміри загальної площі які вказані в даному документі.

Як встановлено із копії «Технический паспорт на здание 600-летие № 40» в якому олівцем виправлено число нуль на шість, а в плані на житловий будинок виправлено № 20 на 46, предмет опалювальної площі будинку не змінювався. При цьому, станом на 01.07.2024 року від мереж централізованого опалення від`єднано 423,50 кв.м.

Оскільки управляючою компанією неналежним чином виконуються п. 14 Постанови № 712 та п. 4 Розділу І наказу № 219, а тому суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно не застосовує розмір вказаний в «Технический паспорт на здание 600-летие № 40» для обрахунку опалювальної площі.

Також суд першої інстанції зазначив, що формулу № 24 в Наказі № 315 відповідачем не може бути застосовано, оскільки окрім відсутніх даних щодо площ місць загального користування, необхідно визначити обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, яка потребує довжин трубопроводів системи опалення у підвалах, техпідпіллях, горищах та наявність на них теплової ізоляції (формула 23) відомості про які у підприємства відсутні.

Коефіцієнт (Zвідкл) розраховується відповідно до загальної опалювальної площі будинку, якою підприємство не володіє, а отже не має законних підстав його застосувати. Крім того врахування вищезазначеного коефіцієнту (на якому наполягає позивач) збільшить кількість теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби, оскільки буде розрахований відповідно до формул 25 та 26 Наказу 315, а теплова енергія буде розподілена відповідно до пункту 12 пропорційно опалювальних площ квартир з централізованим та індивідуальним опаленням, що підвищить вартість нарахувань за місця загального користування для позивача.

Наразі відповідач застосовує спрощений метод, відповідно до якого у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для1-5поверховоїбудівлі/будинку-25%; для6-10поверховоїбудівлі/будинку - 20%; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %.

Суд першої інстанції виходив з того, що застосування такого методу відповідає нормам чинного законодавства. При цьому відомостей, що відповідач має дані щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах в будинку, де мешкає позивач, та які б давали можливість застосувати інший метод, в тому числі і формулу 24 Методики, на яку посилається позивач, матеріал справи не місять.

Тобто відповідач при визначенні плати за теплову енергію вправі застосовувати частку від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку, як - то визначено Методикою, в розмірі 25%.

Згідно з актом прийняття теплового лічильника від 27.09.2016 року, на вводі теплових мереж житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії марки SКS-3 за №0048026, який обліковує послугу з постачання теплової енергії на житловий будинок, який оснащений модемом за допомогою якого відбувається дистанційна передача даних на диспетчерський пункт КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Даний тепловий лічильник повірений, працює коректно та придатний до використання, що підтверджується свідоцтвом на повірку.

При цьому, відповідно до ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

Наразі Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії передбачає можливість дистанційного зняття показників засобів комерційного обліку.

Крім того, згідно з актом № 4743 від 06.03.2024 року, працівника КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» було проведено обстеження на предмет технічного огляду вузла обліку теплової енергії встановленого на загальному тепловому вводі житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 . Під час обстеження працівниками КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» було здійснено запит на диспетчерський пункт Підприємства щодо надання даних, які модемом за допомогою оператора національних мереж дистанційно передаються з теплового лічильника. Порівнявши отримані данні з тими, які відображаються на екрані обчислювача лічильника було встановлено, що ці данні ідентичні. Лічильник обліковує теплову енергію в Гкал, що зазначено в акті прийняття теплового лічильника.

Відповідно до акту № 004 від 24.04.2024 ГУ Держспоживслужби у Вінницькій області встановлено, що порушень законодавства теплопостачальною організацією при нарахуванні за втрати теплової енергії на загальнобудинкові потреби не виявлено.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з вимогами ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нарахування плати за абонентське обслуговування передбачено також пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022), пунктом 34 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023), а також Типовими індивідуальними договорами приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які діють з 01.11.2021.

Плата за абонентське обслуговування, в розумінні пункту 11 частини першої статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно з Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затвердженими постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 308, на сьогодні КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є ліцензіатом Вінницької обласної державної (військової) адміністрації у сфері теплопостачання (крім діяльності з виробництва теплової енергії та теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), і регулювання ліцензованої підприємства у сфері теплопостачання належить до повноважень Вінницької ОДА.

Поряд з цим, положеннями статті 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності ОМС.

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-УІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно зі ст. 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі Методика), якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п.1, роз.1 Методики).

Згідно роз`яснення Мінрегіону від 8 лютого 2019 року, Міністерства розвитку громад та територій України, в тому числі які надавались листом від 2 травня 2019 року № 7/10.1/7260-19 до КМДА, Методика №315 може застосовуватись лише після укладення споживачами нових договорів з виконавцями комунальних послуг (за вимогами нового Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До того часу нарахування населенню за комунальні послуги має здійснюватися за чинними договорами та правилами.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-УІІІ (зі змінами) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Судом першої інстанції встановлено, сторонами не заперечується, з 01.11.2021 діє типовий індивідуальний договір приєднання на послугу з постачання теплової енергії, і вважається, що він укладений між КПВМР «ВМТЕ» та кожним споживачем - фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує, що відповідачем допущене регулярне штучне збільшення розміру комунальних платежів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» при здійсненні розрахунку плати за теплову енергію для вказаної квартири за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року. При цьому безпідставне збільшення розміру комунальних платежів відбувається при здійсненні розрахунку КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» обсягу спожитої у будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення в порушення вимог «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.

Згідно з ч.2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

У постановах від 26 вересня 2018 року (справа №703/58/16-ц) та від 03 жовтня 2019 року (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року (справа №703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26 липня 2019 року.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_1 є співвласник квартири АДРЕСА_7 та заперечень або протоколу розбіжностей до типового договору від позивача у встановлений чинним законодавством термін не надходило, а тому позивач є споживач комунальної послуги, яка надається відповідачем. На житлове приміщення, де зареєстрована та проживає позивач, під`єднане від системи централізованого теплопостачання та обладнана автономною системою опалення, підприємством проводяться нарахування за втрати теплової енергії на загальнобудинкові потреби.

Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, пов`язує обов`язок споживача сплатити вартість теплової енергії за фактом її споживання. Отже, при підрахунку теплоспоживання необхідно враховувати, в тому числі, тепловиділення в приміщенні від поверхонь прокладних трубопроводів (стояків, підводок до приладів тощо), що знаходиться у приміщенні з приладами обліку або без них. Таким чином, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке відділяється від зазначених трубопроводів.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Внутрішньобудинкова система опалення проектується таким чином, щоб забезпечити нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку. Згідно з пунктом 6.3.4 ДБН В.2.5-6762013 Опалення, вентиляція та кондиціонування опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах.

При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення.

У відзиві на позовну заяву, як і у відповіді на звернення позивача, КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» вказує на те, що загальна площа квартир з центральним та індивідуальним опаленням, яка враховується відповідачем при розрахунку обсягу теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби, складає 2 898,3 кв. м. Підприємство не володіє інформацією з приводу площ місць загального користування та даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що у споживача є договір з управлінською компанією, яка надає йому послуги по утриманню загальнобудинкових мереж, так і ведення технічної документації, а тому, у разі розбіжностей в документації, він повинен звернутися до утримувача для внесення відповідних змін. Згідно п. 26 постанови № 830 споживач надає КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» виключно інформацію про опалювальну площу (об`єм) свого приміщення, і у разі зміни опалювальної площі (об`єму) у місячний строк подає виконавцю інформацію про таки зміни для внесення їх до договору. В разі, якщо виконавець не отримує інформацію щодо опалювальної площу, КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» здійснює нарахування відповідно до тих даних, які надавалися раніше від управлінських компаній. Межею зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку є зовнішня поверхня стін будинку.

Відповідно до положень п. 9 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зберігання та забезпечення доступу до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території, зокрема документів за обов`язковим переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері житлово-комунального господарства, документів, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічних паспортів будинків, планів інженерних мереж, документів, що засвідчують право власності чи користування земельними ділянками, документації щодо проведення робіт з капітального ремонту в багатоквартирних будинках.

Водночас згідно з п. 3 ч. 4 ст. 8 цього Закону, зобов`язання вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку (серед іншого, проектну документацію, відповідно до якої визначається опалювальна площа будинку, покладено на управителя багатоквартирного будинку (керуючу компанію).

Здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів, зокрема у галузі житлово-комунального господарства, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад та Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (с. 16 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», постанова КМУ № 667 від 02.09.2015).

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494, опалювальна площа - загальна опалювальна площа об`єкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які безпосередньо не з`єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами.

З листа заступника міського голови Сергія Тимощука від 05.03.2024 встановлено, що за наданою МКП «УК «Господар Люкс» інформацією, у міському комунальному підприємстві інформація щодо опалювальної площі будинку АДРЕСА_2 , відсутня.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що відповідач правомірно застосовував для нарахувань за послуги загальну опалювальну площу будинку АДРЕСА_2 у розмірі 2 898,3 кв. м., за наявними у відповідача розмірами площ під`єднаних та від`єднаних від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) квартир й відсутності в утримувача будинку МКП «УК «Господар Люкс» таких даних, та доказів на спростування зазначеної обставини позивачем суду не надано.

Твердження, що загальна корисна площа, зазначена в технічному паспорті на будинок, є загальною опалювальною площею не ґрунтуються на нормах Правил та є лише власним трактуванням вказаної норми на розсуд скаржника.

Згідно акту прийняття теплового лічильника від 27.09.2016, на вводі теплових мереж житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії марки SКS-3 за №0048026, який обліковує послугу з постачання теплової енергії на житловий будинок, який оснащений модемом з а допомогою якого відбувається дистанційна передача даних на диспетчерський пункт КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

Відповідно до п. 8 розділу IV Методики розподілу, у відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку (п. 8).

Застосовуючи п. 8 Методики розподілу, відповідач надав приклад розрахунку за січень 2024 року по квартирі АДРЕСА_10 кількість використаної теплової енергії будинком АДРЕСА_2 за січень; 25 % - частка від загального обсягу споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби, 2 898,3 загальна площа квартир з централізованим та індивідуальним опаленням; 43 кв. м. опалювальна площа квартири АДРЕСА_3 ; 1 314,08 грн. вартість 1 Гкал.

Проте застосовуючи п. 8 Методики розподілу, відповідач безпідставно не застосовує п. 9 Методики, про що також було зазначено в листі від 30.05.2024 голови Держпродспоживслужби Андрія Крейтора.

Відповідно до п. 9 Методики розподілу, визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.

Правових обґрунтувань не застосування п. 9 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якщо визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку, відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру плати за комунальну послугу, яка надається КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» по кв. АДРЕСА_1 за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року згідно з п.п. 8, 9 розділу IV Методики із застосуванням в розрахунках загальної опалювальної площі будинку у розмірі 2 898,3 кв. м., із обов`язковим застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщення з індивідуальним опаленням у будинку/будівлі та становить 423,5 кв. м.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дії відповідача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» при наданні комунальної послуги такими, що порушують норми ч. 5 ст. 7, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» не є органом місцевого самоврядування, також позивачем не доведено, що Договір на надання житлово-комунальних послуг містить умови, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і відповідач чинить перешкоди управителю багатоквартирного будинку бути присутнім при знятті показань вузлів комерційного обліку.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо можливості лічильника, який розміщений в будинку, де мешкає позивач, забезпечувати зняття показників вимірювання обсягів в такому порядку чи його обладнання пристроями, які забезпечують таку можливість, або ж неможливості лічильника здійснювати таку функцію. Попередні та поточні показники, з комерційного приладу обліку теплової енергії, що встановлений на вводі теплових мереж у житловий будинок по АДРЕСА_9 щомісяця надходять кожному споживачу в Єдиному рахунку за надані житлово-комунальні, відповідність показників кожний співвласник може перевірити з старшою по будинку в якої забезпечений доступ до вузла обліку теплової енергії.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог перерахунку скасувати та прийняти в ці частині нове рішення, яким зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за комунальну послугу за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року згідно з п.п. 8, 9 розділу IV Методики, із застосуванням в розрахунках загальної опалювальної площі будинку у розмірі 2 898,3 кв. м., із обов`язковим застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщення з індивідуальним опаленням у будинку/будівлі та становить 423,5 кв. м. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 367, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог перерахунку скасувати та прийняти в ці частині нове рішення.

Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за комунальну послугу, яка надається КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» по кв. АДРЕСА_1 за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року згідно з п.п. 8, 9 розділу IV Методики із застосуванням в розрахунках загальної опалювальної площі будинку у розмірі 2 898,3 кв. м., із обов`язковим застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщення з індивідуальним опаленням у будинку/будівлі та становить 423,5 кв. м.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 27 січня 2025 року.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. М. Стадник