УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 750/16782/24

провадження у справі № 2/746/63/25

24 січня 2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, про відшкодування понесених збитків,

ВСТАНОВИВ:

До Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшла цивільна справа за позовом Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради (далі КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, про відшкодування понесених збитків, передана за територіальною підсудністю з Деснянського районного суд м. Чернігова згідно з ухвалою від 10 грудня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Нагорній Н.Г.

Вивчивши позовну заяву, суд приходить до таких висновків.

Статтею 175 ЦПК України визначено основні вимоги до позовної заяви.

Частиною другою статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно із частиною сьомою статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суд встановив, що позовну заяву від імені КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради через систему «Електронний суд» подав та підписав Волок Руслан Валерійович.

На підтвердження повноважень Волока Р.В. ніяких документів до позовної заяви не додано. Більш того, у тексті позовної заяви відсутні посилання на те, в якій якості та на якій правовій підставі діє Волок Р.В.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено перелік документів, що підтверджують повноваження адвоката як представника: 1) довіреність; 2) ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Перелічених у цій статті документів, а також документів, що підтверджують статус адвоката, до позовної заяви не додано.

Згідно із частинами першою, третьою статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, а також юридичні особи.

Частиною третьою статті 58 ЦПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 62 ЦПК України).

Довіреності на здійснення Волоком Р.В. представництва КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради в суді до позовної заяви не додано.

Водночас, до позовної заяви взагалі не додано документів на підтвердження повноважень та статусу підписанта Волока Р.В., зокрема, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виписки, наказу про призначення на посаду чи інших документів на доведення повноважень юридичної особи станом на момент звернення до суду.

Також, суд звертає увагу позивача, що починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, інші особи (стаття 60 ЦПК України).

Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України. Тому недостатнім для самопредставництва юридичної особи є видана нею на ім`я одного з працівників довіреність.

29 грудня 2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», згідно із яким частини третю і четверту статті 58 ЦПК України, частини третю та четверту статті 56 ГПК України і частини третю та четверту статті 55 КАС України виклали у новій редакції.

Згідно з пояснювальною запискою до законопроєкту № 2261 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення в суді» від 15 жовтня 2019 року, який 18 грудня 2019 року ухвалили як Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», право юридичної особи на особисте представництво у судах штатними працівниками скасувала реформа трьох процесуальних законів 2017 року, що негативно вплинуло на можливість юридичної особи здійснювати самопредставництво. Крім того, у кримінальному процесі збереглася можливість реалізації права на самопредставництво юридичної особи її працівником (частина друга статті 58 Кримінального процесуального кодексу України).

Тому, ухвалюючи Закон № 390-IX, парламент поширив інститут самопредставництва юридичної особи в суді не тільки на її керівника або члена виконавчого органу, як це було, починаючи з 15 грудня 2017 року, але й на будь-яку іншу особу, уповноважену на це за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Вказаний висновок було викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від

08 червня 2022 року по справі № 303/4297/20.

У даному випадку, до позовної заяви КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради не долученого жодного документа, який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені позивача за правилами як самопредставництва останнього, так і представництва як адвоката (на підставі довіреності, ордера чи договору про надання правничої допомоги).

Викладене, у свою чергу, свідчить, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували волевиявлення позивача КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради на надання повноважень Волоку Р.В. щодо представництва та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду.

Таким чином, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Суд також виходить із правової позиції, викладеної Верховним Судом за тотожних обставин в ухвалі від 25 травня 2018 року у справі № 826/4872/16, відповідно до якої звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику.

Враховуючи викладене, суддя доходить висновку, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради не підтверджено у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що позовну заяву підписано та подано особою, посадове становище якої не вказано та не підтверджено право цієї особи підписувати відповідні процесуальні документи, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви відповідно до пункту першого частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, про відшкодування понесених збитків вважати такою, що не подана, та повернути суб`єкту звернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя Н.Г. Нагорна