РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 572/5022/23

Провадження № 22-ц/4815/186/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя - Шимківа С.С.,

суддів: - Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не

заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Сарненської міської ради

Сарненського району Рівненської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2024 року (ухвалене у складі судді Ведяніної Т.О., повний текст рішення суду складено 21 жовтня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтовував тим, що з 03 березня 2006 року по 04 лютого 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Пояснює, що з 01 квітня 2015 року мати залишила сім`ю, виїхала за межі держави, а з липня 2015 року на зв`язок не виходить, дітьми не цікавиться.

Діти проживають разом із ним, він повністю їх забезпечує та займається їх вихованням.

Просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Рішення мотивовано недоведеністю факту свідомого ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей, а лише самого факту відсутності ОСОБА_2 протягом тривалого часу (без з`ясування причин цього), є недостатнім для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що з часу виїзду відповідачки в російську федерацію в 2015 році вона не виконує батьківські обов`язки щодо її дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У вересні 2015 року відповідачка вперше з власної ініціативи зателефонувала сама і повідомила, що не повернеться в Україну, так як хоче там одружитися та пропросила вислати їй рішення суду про розірвання шлюбу.

В останнє він отримав інформацію про ОСОБА_2 , коли влітку 2016 року заходив на її сторінку в соціальних мережах "В контакте" чи "В однокласниках" та бачив на фото, що у неї вже є маленька дитина.

В усному та письмовому спілкуванні з нею відразу після залишення України, в період з червня по вересень 2015 року, жодного разу не поцікавилася станом дітей, їх здоров`ям, навчанням, вихованням та утриманням, хоча мала змогу це зробити.

З моменту вибуття в квітні 2015 року вона не надала на утримання дітей жодних коштів. Це є доказом свідомого нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки наведеним фактам, які містились їх показаннях.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвали нове про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2007 року, серії НОМЕР_2 від 30 березня 2009 року, серії НОМЕР_3 від 07 грудня 2012 року (а.с. 6, 7, 8).

Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2016 року в справі № 572/4520/15-ц, яке набрало законної сили 17 лютого 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 березня 2006 року Козлівською селищною радою Козлівського району Тернопільської області, актовий запис № 5 (а.с. 5).

Як вбачається з Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 27 лютого 2023 року, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Сарненської міської ради сім`я у складі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (дід), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (баба) проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Житлово-побутові умови задовільні. Діти утримуються за рахунок заробітної плати батька та доходів діда та баби. Мати дітей близько восьми років не підтримує стосунки з рідними, не займається вихованням, утриманням дітей (а.с. 9).

Згідно характеристик ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 діти володіють учбовим матеріалом на достатньому та високому рівнях, дотримуються правил поведінки, домашнє завдання виконують старанно. Виховуються в неповній сім`ї батько належну увагу вихованню доньок, цікавиться життям класу та школи, завжди готовий прийти на допомогу в разі необхідності (а.с. 11-13).

Відповідно до характеристики ОСОБА_1 , що надана ФОП ОСОБА_10 - його роботодавцем, останній зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, підтримував працівників в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм (а.с. 14).

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Сарненської міської ради від 08.11.2023 року № 02/01-628 визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 18).

У вищезазначеному висновку встановлено, що ОСОБА_2 вже тривалий час неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Мати дітей не надає своєму колишньому чоловіку жодної підтримки для створення умов повноцінного утримання дочок та не бере участі у їх вихованні.

Згідно з письмовими поясненнями поданими до суду сусідом позивача ОСОБА_11 та дружиною рідного брата позивача ОСОБА_12 відповідачка - ОСОБА_2 з 2015 року покинула сім`ю, жодного разу не бачила дітей, не цікавиться їх життям та не приймає участі у їх вихованні (а.с. 42, 44).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини та статті 150 СК України батьки несуть основну відповідальність щодо виховання та розвитку дитини.

У частині першій статті 151 СК України закріплено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Положеннями частини другої статті 151 СК України передбачено право батьків залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Як вбачається зі змісту позовної заяви як на підставу для позбавлення батьківських прав ОСОБА_13 позивач покликалася на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачена адміністративна відповідальність (стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до правових висновків, викладених у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 (провадження № 61-12023св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17 (провадження № 61-11607св19), від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17 (провадження № 61-18550св19), від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18 (провадження № 61-22060св19), від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17 (провадження №61-4149св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18 (провадження № 61-20399св19), від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19 (провадження № 61-9758св21), позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини першої статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України.

У постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21) зазначено, що "Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків".

З обставин справи вбачається, що з 2015 року відповідачка по справі не проживає з дітьми, не спілкувалася з ними, не виявляла до них інтересу, не піклувалася про їх фізичний та духовний розвиток.

Позивачем доведено, за допомогою належних та допустимих доказів, винну поведінку відповідачки - свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, які слугують підставою для позбавлення її батьківських прав.

У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, можливості спілкування з дитиною, побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за умови зміни своєї поведінки.

Враховуючи встановлені по справі обставини, приймаючи до уваги інтереси дітей, приписи вищезазначених норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовна заява та апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягають до задоволення, тому з ОСОБА_2 підлягають до стягнення на його користь судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції - 1073 грн 60 коп та 1610 грн 40 коп - за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

На підставі ст.ст. 18 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 151, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп на відшкодування сплаченого ним судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1610 грн 40 коп - судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Хилевич С.В.

Ковальчук Н.М.