Справа № 727/146/25
Провадження № 2/727/521/25
УХВАЛА

24.01.2025 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 08.01.2025 року була залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

Зокрема, у поданій до суду позовній заяві зазначено ціну позову у розмірі 540000 гривень з урахуванням двох заявлених позовних вимог.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 1211 грн. 20 коп. та не більше 15140 грн. 00 коп. (Стаття 4).

До матеріалів позовної заяви позивачем було долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 5400 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

На підставі наведених положень Закону, суд приходить до висновку, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає вартості спірного майна. При цьому, суд виходить із того, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання за нею права власності на частку трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , а отже визначена позивачем вартість частки спірної квартири вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Згідно вимог ч.2 ст.176 ЦПК України судом попередньо визначається розмір судового збору, виходячи з середньої ринкової ціни на трьохкімнатні квартири в м.Чернівці, загальною площею 65,00 кв.м. в розмірі 1680000 гривень.

Таким чином, визначена судом ціна позову за майнову вимогу становить 840000 гривень, з урахуванням чого розмір судового збору становить 8400 гривень.

Окрім того, позивач звернулась до суду з однією вимогою немайнового характеру, за яку Законом визначено до сплати судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає сплату становить 9611 грн. 20 коп. Оскільки позивачем сплачений судовий збір в розмірі 5400 гривень, то позивачу необхідно доплатити 4211 грн. 20 коп. судового збору.

Також, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копію документів іноземною мовою, які у визначеному Законом порядку не було легалізовано.

Позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не визначила зміст позовних вимог щодо кожного з них

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першустатті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Цивільного процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк 05 днів з дня отримання позивачем копії ухвали. У визначений судом строк позивачем, викладені в ухвалі суду від 08.01.2025 року недоліки усунуто не було.

У зв`язку з вищевикладеним, дана позовна заява не може бути призначена до розгляду та вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ст. 185 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя - визнати неподаною і повернути її позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.