Cправа № 563/1779/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 року

Корецький районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судових засідань Миколайчук М.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Шилана С.В.

представника відповідача адвоката Турович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання їх трьох спільних дітей з 1/2 до 1/6.

В обгрунтування позову вказав, що судовим наказом Корецького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року з нього на користь відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання їх трьох спільних дітей, у розмірі в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 грудня 2023 року, і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що є військовослужбовцем і під час захисту батьківщини отримав поранення, з 05 вересня 2024 року перебуває на лікуванні. Зміни в стані здоров`я відбулись після стягнення аліментів судовим наказом, що є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Відрахування на утримання дітей значним чином перевищує рекомендовану суму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що аліменти, які стягуються на користь ОСОБА_2 є надміру високими і необгрунтованими і у зв`язку із погіршенням його здоров`я просить зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів).

Представник позивача адвокат Шилан С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію свого адвоката та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, проте до суду подала відзив від 29 листопада 2024 року, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову, так як позов не обгрунтований належними доказами. Позивач не бере участі у вихованні дітей, зустрічами з дітьми нехтує, розвитком дітей вона займається самостійно. Крім того, вказала, що син ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, часто хворіє, має доброякісного новоутворення довгих кісток нижньої кінцівки, екзостос проксимального метафізу великогомілкової кістки правої гомілки та має рекомендації до оперативного лікування в плановому порядку.

Представник відповідача адвокат Турович О.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено погіршення його майнового становища чи погіршення стану його здоров`я, яке обгрунтовувало зменшення розміру мінімального розміру аліментів, встановленого законом. Вказала, що зменшення розміру аліментів буде порушенням інтересів неповнолітніх дітей.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Сторони по справі є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Судовим наказом Корецького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 грудня 2023 року, і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 19 грудня 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день винесення рішення досягла повноліття.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста №492820, виданого КП "РОДЛ" від 29 травня 2024 року ОСОБА_5 має діагноз: D16.2 - доброякісне новоутворення довгих кісток нижньої кінцівки, екзостос проксимального метафізу великогомілкової кістки правої гомілки.

Відповідно до Посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого військовою частиною НОМЕР_2 24 травня 2024 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Посвідчення є безтерміновим та дійсним на всій території України.

Відповідно до довідки про доходи №376 від 30 вересня 2024 року з ОСОБА_1 у червні 2024 року відраховано на сплату аліментів суму в розмірі 43 847 грн. 69 коп., у липні 2024 року - 54 523 грн. 82 коп., у серпні 2024 року - 33 616 грн. 40 коп., у вересні 2024 року - 4 149 грн. 20 коп. Крім того, дохід ОСОБА_1 за період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року за винятком аліментів склав 687 034 грн. 63 коп.

ОСОБА_1 , згідно виписки № 24/1076 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 18 вересня 2024 року під час захисту батьківщини отримав вогнепальний перелом зовнішнього виростка правої стегнової кістки з наявністю стороннього тіла (металевого осколка) в м`яких тканинах задньої поверхні правого колінного суглобу, інфікована рана зовнішньої поверхні правого колінного суглобу. План лікування складається з медикаментозного лікування хворого. Вказані обставини також підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого №19221, який перебував на стаціонарному лікуванні в період з 05 вересня 2024 року по 07 вересня 2024 року; первинною медичною карткою №9312.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як видно із ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 3196 гривні.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3 196 гривні.

Так, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 1/2 частину від всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Незважаючи на отримання поранення, позивач досі є військовослужбовцем і має стабільний та регулярний заробіток, тому має змогу забезпечувати утримання своїх дітей.

Будь-яких доказів щодо перебування позивача у важкому матеріальному становищі до справи ним не надано. Свій дохід, після отримання поранення, тобто після вересня 2024 року ОСОБА_1 суду не надав, на підтвердження необхідності дороговартісного лікування також не надав суду жодних доказів.

Лише сам факт наявності поранення без доказів погіршення матеріального становища не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

До того ж, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи позивача, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі, не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Отже, належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача. Також позивачем не підтверджено того, що позивач, після присудження судовим наказом аліментів, став непрацездатним, та потребує зменшення розміру мінімального розміру на утримання його дітей, встановлених законодавством.

Тому розмір аліментів, визначений судовим наказом Корецького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року у справі №563/2132/23 відповідає вимогам сімейного законодавства, а зменшення розміру аліментів, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Вказані висновки суду кореспондуються з висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

Суд звертає увагу, що усі доводи позивача фактично зводяться до його незгоди з судовим наказом від 19 грудня 2023 року у справі №563/2132/23, який позивачем не оскаржувався та набрав законної сили.

Крім того, зважаючи, що одна дитина із спільних дітей сторін досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , то розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_1 зменшується до 1/3, відповідно до ч.3 ст.183 СК України.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову потрібно відмовити.

Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 279 ЦПК України та ст.180, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 24 січня 2025 року.

Суддя: Н.А. Загородько