Справа №:755/1072/25
Провадження №: 2/755/2531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2021 року територіальним сектором ЗАГС Хотинецького та Знаменського районів Управління ЗАГС Орловської області, актовий запис №3. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є громадянином Російської Федерації.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення Закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу. Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими Цивільним процесуальним Кодексом України.

Згідно ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. А відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони спільних дітей не мають. Позивач звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва, зазначивши у позові, що місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 .

У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування особи щодо надання інформації про зареєстроване місце перебування такої фізичної особи. Інформація про місце перебування фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця перебування особи відповідного звернення суду (ч. ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України).

Згідно з відповіді № 1070659 від 28.01.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру за параметрами запиту: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено.

Згідно інформації з Реєстру територіальної громади м. Києва №124854543 від 23.01.2025 року на запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_2 по облікам реєстру територіальної громади м. Києва зареєстрованим не значиться.

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав інформації щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача громадянина іншої держави, з метою вирішення питання підсудності цієї справи, суд вважає за необхідне витребувати з Державної міграційної служби України інформацію щодо видачі відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове/постійне проживання на території України; а також про зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання або перебування на території України (останнє відоме органам ДМС України місце перебування та/або проживання на території України).

Керуючись ст.ст. 187, 260-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Витребувати з Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, 9) наступну інформацію:

- чи видавалась громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на тимчасове/постійне проживання на території України;

- про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування на території України (останнє відоме органам ДМС України місце перебування та/або проживання на території України) громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою пришвидшення обміну інформацією та економією витрат на поштові відправлення пропоную надати витребувану судом інформацію шляхом її надсилання на електронну поштову адресу Дніпровського районного суду міста Києва: E-mail: із відповідним посиланням на єдиний унікальний номер справи: №755/1072/25.

Копію ухвали надіслати до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, 9, E-mail: ) - для виконання.

Встановити строк виконання ухвали протягом 5 днів з дня одержання її копії.

Роз`яснити, що особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, названих судом неможливими, суд вправі застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ст.ст. 144-148 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: