Справа №:755/787/25
Провадження №: 2/755/2058/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Яровенко Н.О., розглянувши в письмовому провадженні клопотання відповідача про направлення справи на розгляд за підсудністю в межах розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" звернулось з позовною заявою до суду до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по договору № 2935351 від 13.02.2022 року в розмірі 100054,80 грн., а також судові витрати пов`язані з розглядом суду у розмірі 3028,00 грн. та правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

23.01.2025 року відповідачем подано клопотання про передачу справи за підсудністю, оскільки як вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3003- від 08.11.2023 року фактично відповідач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально знаходиться в Деснянському районі м.Києва.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого, правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, щодо стягнення боргу за договором позики, тобто дана вимога передбачає загальну підсудність.

Підсудність даного спору визначається за загальними правилами, а саме за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно даних довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3003- від 08.11.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте фактичне місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 , що не відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_3 .

На виконання вимог ст. 187 ЦПК України, судом було надано запит до Єдиного державного демографічного реєстру, з відповіді якого вбачається, що ОСОБА_4 в демографічному реєстрі не зареєстрована. Отже відкриваючи провадження суд не мав достовірних даних щодо зареєстрованого місяця проживання відповідача, як тимчасово переміщеної особи.

Так, частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Отже, з викладеного вбачається, що даний позов поданий до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що в даному випадку відсутні законом передбачені підстави для слухання справи Дніпровським районним судом м. Києва, суд приходить до висновку про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва .

На підставі викладеного та керуючись ст.27, 31, 32, 187, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу № 755/787/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором передати на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва (02225, м. Київ, проспект Червоної Калини, 5В) за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Яровенко