Справа № 482/2127/24
Номер провадження 2/482/307/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Лебедьєва А.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

На обґрунтування позову позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк позивач та його сестра відповідач по справі - ОСОБА_2 прийняли спадщину, так як на день смерті матері та відкриття спадщини, вони були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем.

Спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 є позивач та відповідач по справі. У встановлений законом строк, позивач оформив свої спадкові права та 27.08.2024 року отримав свідоцтво про право на спадщину на частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на частки позивачем зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазаначє, що відповідачу по справі Боу ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, також належить частки вказаного житлового будинку згідно ч.5 ст.1268 ЦК України.

Натомість, відповідач прийнявши спадщину станом на сьогодні не оформила свої спадкові права на частки житлового будинку та виїхала із своєю сім`єю за кордон на постійне місце проживання.

Сестра позивача, яка являється відповідачем по справі домовилися з позивачем про продаж останньому своєї частки будинку, який залишився після смерті матері, за 50000 гривень.

23.01.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було фактично укладено договір купівлі- продажу належної їй 1/2 частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач своє зобов`язання за договором виконав, сплативши сестрі- відповідачу по справі вартість за належну їй 1/2 частку будинку в розмірі 50000 гривень, на підтвердження відповідач надала позивачу розписку про отримання коштів в повному обсязі та звільнила будинок.

З того часу ОСОБА_1 одноособово володіє всім будинком, сплачує необхідні платежі, підтримує будинок в належному стані. Відповідач обіцяла, що в подальшому оформить договір купівлі-продажу нотаріально, проте до теперішнього часу своїх зобов`язань не виконала, так як виїхала із сім`єю за кордон на постійне місце проживання.

На вимоги позивача приїхати в Україну для нотаріального оформлення договору купівлі- продажу житлового будинку, відповідач категорично відмовляється.

Посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було фактично укладено договір купівлі - продажу 1/2 частки житлового будинку, сторонами виконано умови договору, згідно ч.2 ст.220, ст. 657 ЦК України, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 23.01.2024 року дійсним та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги позивач підтримує, просить суд про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лисенко В.С. надано заяву про підтримання позовних вимог та просила розглядати справу за її та відповідача відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину №1160, від 27.08.2024, виданого приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом індексний номер 392563014 від 27.08.2024р.

23.01.2024 року ОСОБА_1 придбав у громадянки Боу ОСОБА_4 частки житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , про що склали відповідну розписку. Між ними проведено розрахунок в сумі 50000 гривень та домовлено оформити договір купівлі-продажу нотаріально.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК України).

Однією з умов застосування ч.2 ст.220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Позивач по справі ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі, виконали його умови, але нотаріально не посвідчили. Позивач по справі безповоротно втратив можливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. За таких обставин суд може визнати укладений між ними договір дійсним.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що хоча сторони, у відповідності до вимог законодавства, не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відбулася втрата можливості нотаріально посвідчити такий договір.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 223, 259, 264, 265, 273, 280, 285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 23 січня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 придбав частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 38 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич