УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Суми

Справа №585/4113/24

Номер провадження 22-ц/816/836/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Алфімовим Вячеславом Віталійовичем

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2024 року у складі судді Євлах О.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2024 рокупозовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 26 вересня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1211 грн 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Алфімова В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

06 січня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову. Наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі.

Колегія суддів вважає, що зазначена заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно пункту першого частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Пунктом четвертим частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно зі статтею 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ст. 256 ч.2 ЦПК України).

Колегією суддів встановлено, що відмова позивача ОСОБА_2 від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, позивачка підтвердила, що наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі.

Таким чином підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 судом не встановлено, а тому рішення суду належить визнати нечинним, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 3; 373; 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2024 рокув даній справі визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В.І. Криворотенко

В.Ю. Рунов