ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2317/24 Номер провадження 22-ц/814/364/25Головуючий у 1-й інстанції Овчаренко О. Л. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар:Старчик Є.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, треті особи: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, Служба у справах дітей Черкаської міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна справа №539/2317/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, в якому позивач просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем проживання батька,та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, в якій позивач просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2

31.07.2024 до суду надійшло клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , в якому він просив замінити заходи забезпечення, вжиті на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.07.2024 у справі № 539/2317/24, на такі:

До 29.08.2024 - строку завершення перебування ОСОБА_2 , та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в спеціалізованому закладі Лубенського міського центру соціальних служб Лубенської міської ради для осіб, що постраждали від домашнього насильства за ознаками статі, визначити наступний спосіб та час побачень і спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком ОСОБА_1

(варіант 1, на розсуд суду): кожної середи і п`ятниці з 09:00 до 12:00 години, шляхом особистого спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком, ОСОБА_1 , без присутності матері дитини, ОСОБА_2 , та/чи інших осіб. Зобов`язати матір дитини, ОСОБА_2 , кожної середи і п`ятниці о 09:00 передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку, ОСОБА_1 , у приміщенні Лубенського міського центру соціальних служб за адресою: 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул.Я.Мудрого, 33.

або (варіант 2, на розсуд суду): кожної середи і п`ятниці з 09:00 до 12:00 години, шляхом особистого спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком, ОСОБА_1 , без присутності матері дитини, ОСОБА_2 , та/чи інших осіб. Зобов`язати матір дитини, ОСОБА_2 , кожної середи і п`ятниці о 09:00 передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку, ОСОБА_1 , у приміщенні Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (органі опіки) за адресою: 37500, Полтавська обл., м.Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33.

або (варіант 3, на розсуд суду): кожної середи і п`ятниці з 09:00 до 12:00 години, шляхом особистого спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком, ОСОБА_1 ,, без присутності матері дитини, ОСОБА_2 , та/чи інших осіб. Зобов`язати матір дитини, ОСОБА_2 , кожної середи і п`ятниці о 09:00 передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку, ОСОБА_1 , у приміщенні Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради за адресою: 37500, Полтавська обл., м.Лубни, вул. Я.Мудрого, 33. 2) Зобов`язати ОСОБА_2 , забезпечувати спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку, телефонного зв`язку, в тому числі з використанням месенджерів (програм для обміну текстовими, голосовими та відеоповідомленнями) АДРЕСА_1 , - кожного вівторка, четверга і суботи з 11.00 до 11.30 та з 18.00 до 18.30, з використання відеозв`язку.

3. Після припинення перебування ОСОБА_2 , з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спеціалізованому закладі Лубенського міського центру соціальних служб Лубенської міської ради для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, у строк до 29.08.2024 або після цієї дати, та до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №539/2317/24 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини, визначити наступні час та місце побачень і спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своїм батьком ОСОБА_1 , : - кожної середи і пятниці з 15:00 до 18:00 години та кожної неділі з 09:00 до 12:00 години за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 або у парках, скверах, розважальних закладах, на спортивних майданчиках та об`єктах дитячої інфраструктури в селі П`ятигірці Лубенського району Полтавської області, без присутності матері ОСОБА_2 , та/чи інших осіб. - зобов`язати ОСОБА_2 передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку ОСОБА_1 , біля двору будинку за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до визначеного судом часу спілкування. Зобов`язати ОСОБА_2 , забезпечувати спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку, телефонного зв`язку, в тому числі з використанням месенджерів (програм для обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями) АДРЕСА_1 , - кожного дня з 11.00 до 11.30 та з 18.00 до 18.30, з використання відеозв`язку.

4. У випадку, якщо суд прийде до висновку про недоцільність або неможливість забезпечення позову у запропонований мною спосіб в частині особистого безпосереднього спілкування з дитиною, прошу суд застосувати інші заходи забезпечення позову, спрямовані на встановлення і підтримання регулярних особистих безпосередніх контактів (особистих зустрічей) між дитиною і мною, а саме шляхом побачень не менше двох разів на тиждень, тривалістю не менше трьох-чотирьох годин без присутності матері та/або інших осіб та зі збереженням заходу забезпечення позову у вигляді щоденного спілкування з дитиною за допомогою відеозв`язку. В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.06.2024 у справі №539/2317/24 задоволене клопотання позивача, вжито заходів забезпечення позову, в тому числі у вигляді особистих зустрічей дитини та позивача, - кожної середи з 15:00 до 18:00 години та кожної неділі з 09:00 до 12:00 години за місцем проживання дитини, без присутності матері ОСОБА_2 та/чи інших осіб. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 доведено існування обставин, з якими закон пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну заходів забезпечення позову іншими у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

В апеляційному порядку ухвалу оскаржив ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права , неповним дослідженням обставин справи та без урахування інтересів дитини.

Скаржник зазначає, що за наявності ознак невідповідності застосованого заходу забезпечення позову інтересам дитини він може бути змінений або скасований у подальшому.

Апелянт вказує, що захід забезпечення позову вжитий райніше не відповідає інтересам дитини оскільки наразі його виконання не є можливим , у зв`язку із чим виникла необхідність заявити відповідне клопотання.

ОСОБА_1 посилається на те , що сам факт відсутності нормального , сімейного спілкування і контакту дитини із батьком , за умови відсутності до того об`єктивних перешкод є негативним наслідком для дитини , яка кожного дня пізнає світ і такий світ вона пізнає лише за участі матері. Також , позивач за первісним позовом зазначає, що до суду не надано доказів що ОСОБА_2 є жертвою домашнього насилля і що їх перебування із дитиною у притулку є доцільним.

Посилаючись на практику ЄСПЛ , ОСОБА_1 вказує , що наявні обставини що склалися з приводу його спілкування із дитиною не відповідають якнайкращим інтересам дитини.

Зважаючи на викладені обставини скаржник просить сксувати ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року, та ухвалити нову про задоволення його клопотання про зміну заходів забезпечення позову.

Від представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу змісту норм глави 10 ЦПК України «Забезпечення позову» та правової природи заходів забезпечення позову, вони мають такі основні ознаки: 1) заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер захисту прав; 2) судове рішення про забезпечення позову не є остаточним рішенням про суті справи; 3) заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 зазначено, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Згідно із пунктом 3 частини першої ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини повинен вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини третьої ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст.157 СК України. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша - третя ст.157 СК України).

Відповідно до частин першої та другої ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У ст. 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною третьою ст.9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01 квітня 2019 року у справі № 922/1631/18 зазначено, що при вирішенніпитання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи. Тобто саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, отже здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

До подібних висновків також дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 638/18499/18, провадження № 61-19248св19.

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що батько дитини ОСОБА_1 , який на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини , проживає окремо від доньки, також має право на особисте спілкування з донькою , а мати дитини ОСОБА_2 не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, оскільки таке спілкування не несе негативного впливу на нормальний розвиток дитини , а буде відбуватися в якнайкращих інтересах дитини (забезпечувати збереження зв`язку із рідним батьком, який створює та забезпечує для доньки безпечне та стійке середовище, яке не є неблагополучним).

Тимчасове унеможливлення особистих зустрічей ОСОБА_1 з дитиною у зв`язку із перебуванням ОСОБА_2 разом з донькою в спеціалізованому закладі Лубенського міського центру соціальних служб Лубенської міської ради для осіб, що постраждали від домашнього насильства за ознаками статі , у даному випадку відповідатиме інтересам дитини , враховуючи напрямок діяльності вищевказаного закладу та нетривалий характер цих обставин.

Звертаючись до суду першої інстанції із клопотанням про зміну заходу забезпечення позову ОСОБА_1 не надав суду доказів , що вжитий ухвалою від 11.07.2024 року захід забезпечення позову є неефективним . Також скаржником не доведено й того що ОСОБА_2 не виконувала зобов`язань покладених на неї вищевказаною ухвалою суду з забезпечення спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 .

Разом із тим, здоровий психоемоційний характер стосунків дитини з обома батьками, незалежно від їх сімейного статусу та місця проживання, емоційний контакт із обома батьками і є найкращим інтересом дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року в справі за заявою «Хант проти України» («HANT v. UKRAINЕ»), № 31111/04, §54).

Установивши наявність обставин, які зумовлюють застосування відповідного порядку спілкування батька з дитиною, з урахуванням права батька на спілкування з донькою та відсутності обставин, які обмежують право на таке спілкування, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом запропонованим ОСОБА_1 .

Оскільки заходи забезпечення згідно зі ст.158 ЦПК України носять тимчасовий характер, а також можуть змінюватися відповідно до ст.156 ЦПК України, то їх запровадження не означає їх імперативну реалізацію без врахування об`єктивних обставин, зокрема, реальних результатів відповідного спілкування дитини з батьком з метою встановлення емоційного контакту та покращення психоемоційного характеру їх відносин. Отже, за наявності ознак невідповідності застосованого заходу забезпечення позову інтересам дитини він може бути змінений або скасований.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що за наявності ознак невідповідності застосованого заходу забезпечення позову інтересам дитини він може бути змінений або скасований , без доведеності підстав невідповідності вжитого заходу забезпечення позову, на думку суду не може слугувати підставою для задовлення заяви ОСОБА_1 про зміну заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи та гуртуються на переоцінці доказів, що не дає підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов