Справа № 489/2298/24
Провадження №2/489/116/25
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

24 січня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Притикіна І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лемешка Олександра Володимировича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, заданої внаслідок ДТП, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

встановив:

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Притикіна І.І. звернулась до суду через Електронний суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заданої внаслідок ДТП.

Свої вимоги мотивувала тим, в провадженні СВ ВП №2 ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження за №0001029 від 19.03.2020 року за фактом ДТП, що сталося 19.03.2020 о 14 год. 45 хв. у м. Миколаєві, на перехресті вул. Чкалова та вул. М. Василевського за участю автомобіля «ВМW Х5», держзнак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та мотоциклом «HONDA CB 600F», держзнак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП, водій мотоциклу ОСОБА_2 та пасажир мотоциклу ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

13.09.2020 за рапортом слідчого М.Дудника від 13.09.2021 внеслися відомості до ЄРДР та реєстровано кримінальне провадження за №0001284 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

05.12.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/7668/21 щодо розгляду кримінального провадження №0001284 від 13.09.2021 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і закрито кримінальне провадження стосовно нього.

Посилаючись на викладене та те, закриття кримінального провадження на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України належить до нереабілітуючих підстав, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь 385 204,41 грн. матеріального збитку, суму інфляційних втрат та 3% річних за період з 19.03.2020 по 19.03.2023 у сумі 150 050,15 грн.

14.05.2024 на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву. У відзиві посилається на те, що представник позивача свідомо не зазначив про наявність обвинувального акту за подіями ДТП відносно позивача ОСОБА_1 , який розглядається Ленінським районним судом м. Миколаєва (справа № 489/6590/21). При розгляді вказаної справи, зокрема у ОСОБА_2 , який є у ній потерпілим, у разі визнання ОСОБА_1 винною можуть виникнути претензії матеріального характеру, у зв`язку з чим просить суд зупинити розгляд цивільної справи № 489/2298/24 до набрання чинності судового рішення у кримінальній справі № 489/6590/21.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 (суддя Кокорєв В.В.) відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 18.11.2024 задоволено заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Лемешка О.В. про відвід судді Кокорєву В.В. у цивільній справі № 489/2298/24; постановлено справу передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Миколаєва для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2024 вказану справу прийнято до провадження суддею Микульшиною Г.А., розгляд справи призначено на 24.01.2025.

У судове засідання відповідач та його представник, який є користувачем Електронного суду, не з`явились. Причин неявки суду не повідомили. При цьому, представник відповідача Лемешко О.В. у клопотання про зупинення провадження у справі наголошував, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 489/6590/21.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Притикін І.І. у судовому засіданні вважали, що об`єктивно можливо вирішити вимоги у цій справі до розгляду кримінальної справи відносно позивача.

Третя особа в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальна справа 489/6590/21 за обвинувальним актом у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за подіями ДТП, що сталася 19.03.2020 за участі сторін.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст.440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

Отже, якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

На необхідності визначення ступеня вини кожного з учасників ДТП як володільців джерела підвищеної небезпеки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України для цивільно-правової відповідальності неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах, зокрема у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18.

Отже, оскільки вирішення кримінальної справи № 489/6590/21 за обвинувальним актом у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_1 може вплинути на суть рішення у вказаній справі № 489/2298/24, оскільки предметом її розгляду є зокрема визначення ступеня вини сторін, зокрема і позивача, яка також є учасником ДТП та власником джерела підвищеної небезпеки, суд вважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 489/6590/21.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись статтями 251, 253, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лемешка Олександра Володимировича про зупинення провадження у справі № 489/2298/24 задовольнити.

Зупинити провадження у справі №489/2298/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, заданої внаслідок ДТП, інфляційних втрат та трьох відсотків річних до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №489/6590/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали до Миколаївського апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.01.2025.

Суддя Г.А. Микульшина