РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Чайковської Ружени Анатоліївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Чайковська Р.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 75 944,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 08.07.2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2016 року. В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За словами позивача, син з дня розлучення і по сьогоднішній день проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

У дитини з народження діагностовано такі захворювання: глибока розумова відсталість з синдромом Пітта Хопкінса, виражений атонічно-атактичний синдром, виражена соціальна дезадаптація. Супутній діагноз: системний недорозвиток мовлення важкого ступеня, пролапс мітрального клапану І ст. з регургітацією на мітральному клапані І ст., функціонуюче овальне вікно, регургітація на трикуспідальному клапані, міопія високого ступеню правого ока, середнього ступеню лівого ока, періодична косоокість. Згідно з рішенням ЛКК у зв`язку з вираженою втратою життєдіяльності, здоров`я та надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, фактичною нездатністю до самообслуговування на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 року №917 підлягає встановленню категорія «Дитина-інвалід підгрупи А» терміном до 18 років. Позивач зазначає, що лікування при такому діагнозі потребує значних коштів, натомість батько ОСОБА_2 не бере жодної участі у вихованні дитини.

Так, з метою лікування і розвитку здібностей сина позивач змушена була виїхати до Республіки Литва, з 14.03.2022 року дитина відвідує Клайпедську спеціальну школу-багатофункціональний центр «Світлячок». З 01.01.2023 року по 24.11,2023 року за щоденні соціальні послуги, які надаються в установі, сплачено 1963,09 евро. Також син відвідує Клайпедський центр соціальних послуг «Дане», де йому з умовою індивідуального підходу надають послуги (заняття), направлені на розвиток дитини, за які було сплачено в період з січня по жовтень 2023 року 640,84 евро. Також з метою лікування та з метою забезпечення свого сина, вона понесла додаткові витрати на ліки та інше на суму 17417,23 гривень. Разом сума витрат на дитину складає 151888,43 гривень.

З огляду на викладене у позові ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 1/2 додаткових витрат на дитину, що становить 75 944, 22 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не прибув, від її представника адвоката Чайковської Р.А. надійшла заява розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив в якому заперечував проти позовних вимог, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач дійсно використовувала кошти для лікування та догляду сина.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано відділом ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції від 08.07.2010 року, актовий запис №763. Неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на подальше проживання при матері.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №202/7117/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі №183/1679/17 та від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

На підтвердження своїх доводів щодо понесення додаткових витрат на дитину ОСОБА_1 надала виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та медичний висновок №197 на дитину (підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років від 08.10.2019 року, зі змісту яких слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлений діагноз: глибока розумова відсталість у дитини з синдромом Пітта Хопкінса, виражений атонічно-атактичний синдром, виражена соціальна дезадаптація. Супутній діагноз: системний недорозвиток мовлення важкого ступеня, пролапс мітрального клапану І ст. з регургітацією на мітральному клапані І ст., функціонуюче овальне вікно, регургітація на трикуспідальному клапані, міопія високого ступеню правого ока, середнього ступеню лівого ока, періодична косоокість. Рішення ЛКК: у зв`язку з вираженою втратою життєдіяльності, здоров`я та надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, фактичною нездатністю до самообслуговування на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 року №917 підлягає встановленню категорії «Дитина-інвалід підгрупи А» терміном до 18 років. Лікувальні і трудові рекомендації: реабілітація в центрі соціальної реабілітації для дітей-інвалідів; заняття з логопедом, психологом, дефектологом, корекційним педагогом; вітамінотерапія; раціональне харчування, дотримання режиму дня та відпочинку.

Згідно копії довідки Клайпедського центру соціальних послуг «Дане» від 24.11.2023 відповідно до рішення Департаменту соціальної підтримки Адміністрації муніципалітету міста Клайпеда від 14.06.2022 року «Оцінка дитини з інвалідністю, яка перебуває під опікою», ОСОБА_4 , з 17.06.2022 року Центр соціальних послуг «Дане» надає тимчасові послуги в установі та за період з січня 2023 року по жовтень 2023 року сплачено за послуги 640,84 євро.

ОСОБА_5 з 14.03.2022 року відвідує Клайпедську спеціальну школу-багатофункціональний центр «Світлячок», з 01.01.2023 по 24.11.2023 за щоденні соціальні послуги, які надаються в установі, сплачено 1963,09 євро, що підтверджується довідкою №П (01-10) 23-29 від 24.11.2023 року.

На підтвердження понесених витрат в розмірі 392,12 євро позивачем надані квитанції, повідомлення про оплату наданих послуг.

Також ддя сина була придбана гойдалка (підвісне крісло) за 290 євро на підтвердження понесених витрат позивачем надано квитанцію.

З метою лікування сина ОСОБА_3 позивачем були понесені витрати ліки у розмірі 5928,32 та інше 17417, 23 грн., що підтверджується наданими квитанціями.

Таким чином, позивач підтвердила належними та допустимими доказами додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 ув сумі 151888,43 грн.

У зв`язку із тим, що за сімейним законодавством на батьків в рівній мірі покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з ОСОБА_2 75944,22 грн. (151888,43/2) як половини вартості витрат, обумовлених необхідністю забезпечувати лікування та реабілітацію дитини, які відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України належать до додаткових витрат.

Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу.

Крім того, зігдно ч. 3 ст. 139 ЦПК України передбачено експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат позивача на перекладача.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про оплату додаткових витрат на дитину у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 182, 185 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Чайковської Ружени Анатоліївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 75944,22 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І.М. Єригіна