Єдиний унікальний номер 317/7185/23
Провадження № 2/317/30/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

представника позивача Краснокутської Ю.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію, три відсотки річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 30083,63 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_2 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019.

Відповідачкою було спожито електричної енергії за період квітень 2020 року січень 2021 року загальним обсягом 20173 кВт/год. У порушення договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2020 по 31.01.2021 на суму 24146,76 грн.

Враховуючи несвоєчасну оплату вартості спожитої електричної енергії, відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 1429,11 грн. за період з 21.05.2020 по 23.02.2022, а також інфляційні втрати у розмірі 4507,76 грн. за період з 01.06.2020 по 28.02.2022.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 20.08.2024 судом залишено без розгляду відзив ОСОБА_2 із доданими доказами на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Протокольною ухвалою від 27.01.2025 судом залишено без розгляду клопотання ОСОБА_2 про долучення доказів від 22.01.2025 із доданими доказами на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Представник позивача Краснокутська Ю.О. у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, які у ньому містяться. Просила урахувати, що у позові наявна описка сума інфляційних втрат розрахована по 23.02.2022, а не по 28.02.2022 як зазначено у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні 20.08.2025 заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Зазначила, що вона добилась того, щоб їй зняли лічильник та перевірили. Після перевірки їй замінили лічильник. Після хвороби чоловіка вони вже не їздили в село. У січні 2020 року Запорізький РЕМ замінили пробки на 10А. Раз чи два вони заїжджали до будинку, подивились що там ніхто не проживає. Більше вони туди не їздили. У 2021 році їй відключили електрику. З червня по грудень 2020 року туди приїжджала невістка з дитиною, приводила будинок до ладу. Оскільки там не було нормальних умов, вони звідти поїхали. У квітні-травні 2020 року там ніхто не проживав. Вона є власником цього будинку з 22.12.2019. Покази лічильника вона не подавала. Новий лічильник їй встановили 26.02.2021. Старий лічильник було визнано непридатним, але чому не було написано. Старий лічильник зняли з показниками 053436, а новий поставили з показниками 004242 згідно акту-повідомлення від 26.02.2021. У червні 2020 року їй зателефонували з села та повідомили, що у неї борг приблизно 30000,00 грн. Вона почала їздити та дізнаватись обставини.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 у судове засідання 27.01.2025 не з`явилась.

Представник відповідачки, адвокат Безугла А.В., у судовому засіданні 20.08.2025 заперечувала проти позову у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що відповідачка не може подати докази через військові дії на території села. У будинку відповідачки ніхто не проживав, він був зачинений. ОСОБА_2 вважає, що її там не було, тож вона нічого не має сплачувати. Відповідачка наполягає на застосуванні строку позовної давності.

У судовому засіданні 27.01.2025 представник відповідачки, адвокат Безугла А.В., повідомила суд про неможливість подальшої її участі у розгляді справи, оскільки відповідачкою залучено іншого представника за договором, після чого покинула залу судового засідання.

У судовому засіданні 27.01.2025 представник відповідачки, адвокат Бордюг О.В. заперечував проти позову. Зазначив, що відповідачка не проживала у житловому будинку, що підтверджується довідкою сільської ради. 10.12.2019 ОСОБА_2 надавала автоматичні вимикачі, які їй встановили. Вона писала заяву про те, що не буде споживати електричну енергію за цією адресою. За три місяці показники не відповідають пропускній спроможності обладнання. Розрахункові показники є помилковими. Показники електричної енергії вважає розрахунковими, оскільки споживачем вони не подавались. Це підтверджується листом Обленерго. Вважає, що позивач не довів правильність показників електричної енергії.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», згідно з постановою НКРЕКП № 807 від 31.07.2018 здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку.

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019. Воно є постачальником універсальних послуг на території Запорізької області відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 та п. 13 розділу ХVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.20218 (надалі Правила), укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді.

Для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання.

Договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документа.

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил, крім випадків, передбачених законодавством.

Також п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що фактором приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-який дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.2.8 Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно п. 5.5.5 Правил споживач зобов`язаний крім іншого:

користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);

здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до п. 4.10 Правил побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії.

Згідно з п. 4.12 Правил плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).

За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (п. 4.17 Правил).

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, статей 633-634, ч. 2 ст. 642 ЦК України, укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичногоспоживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .

Про це свідчить факт споживання ОСОБА_2 електричної енергії, що відображено у детальному стані розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 363018478 від 24.01.2024, житловий будинок АДРЕСА_1 з 22.12.2018 зареєстрований за ОСОБА_2 .

Відповідачем за період з 01.04.2020 по 31.01.2021 було спожито електричної енергії загальним обсягом 20173 кВт/год., що підтверджується додатком № 4 до листа Запорізького району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 062-062/230 від 20.10.2023.

Матеріали справи містять детальний стан розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.04.2020 по 31.01.2021, відповідно до якого сума заборгованості споживача складає 24146,76 грн.

Позивачем за адресою споживання на ім`я ОСОБА_2 направлено вимогу № 5831 від 16.10.2023 про необхідність сплати заборгованості в сумі 24702,84 грн.

Відомостей про добровільне виконання ОСОБА_2 цієї вимоги у повному обсязі у матеріалах справи немає.

Згідно з розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних за період з 21.05.2020 по 23.02.2022 в сумі 1429,11 грн. та інфляційні втрати за період з 01.06.2020 по 23.02.2022 в сумі 4507,76 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Оскільки у відповідачки перед позивачем існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає вимоги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка ОСОБА_2 не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Протягом розгляду справи судом роз`яснювалось, зокрема й у судовому засіданні 27.01.2025, що відповідачка чи її представник можуть подати до суду докази помилковості обсягів споживання, зазначених у додатку № 4 до листа Запорізького району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 062-062/230 від 20.10.2023, якщо ці дані не відповідають дійсності. Також суд роз`яснив, що відповідачкою можуть бути подані докази дійсних показників лічильника, що надасть суду змогу перевірити правильність обсягів споживання, зазначених у додатку № 4 до листа Запорізького району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 062-062/230 від 20.10.2023. У судовому засіданні 27.01.2025, перед закінченням з`ясування обставин та перевірки їх доказами, представник відповідачки, адвокат Бордюг О.В., висловив своє небажання подавати такі докази, які б відображали дійсні показники лічильника за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, відповідач та його представник не спростували обставин (обсягів споживання), на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідачки щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Так, згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 12.03.2020 до 30.06.2023 на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-22».

За приписами п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 до теперішнього часу. Оскільки строки, визначені ст. 257, 258 ЦК України продовжувались на строк дії карантину, а на час дії воєнного стану перебіг позовної давності зупинено, немає підстав вважати пропущеним строк позовної давності за вимогами позивача.

Безпідставними є посилання представника відповідачки на довідку виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 90 від 09.02.2024. За змістом даної довідки за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2020 року по лютий 2024 року ніхто не проживав. Дану довідку суд оцінює критично, оскільки, по-перше, до довідки не додано акт про перевірку фактичного місця проживання, на який міститься посилання у її змісті, а, по-друге, сам факт непроживання осіб у житловому будинку, навіть якщо б він був доведений належними та допустимими доказами, не спростовує факту споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

У цьому контексті суд не може не врахувати, що у додатку № 4 до листа Запорізького району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 062-062/230 від 20.10.2023 відображено підтверджене щомісячне споживання певного обсягу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням грудня 2019 року) до відключення житлового будинку від електропостачання.

Також суд відхиляє висловлені у судовому засіданні доводи представника відповідачки щодо того, що споживання за три місяці (квітень, травень та червень 2020 року) не відповідає пропускній можливості обладнання. Такі доводи є лише припущеннями. Посилання у цьому питанні на лист Запорізького національного університету від 20.01.2025 є необґрунтованим, оскільки судом залишено без розгляду клопотання відповідачки від 22.01.2025 щодо приєднання даного доказу до матеріалів справи на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Під час розгляду справи відповідачем чи його представником не було заявлено клопотання щодо проведення експертизи з метою визначення максимально можливої пропускної здатності приєднання житлового будинку, хоча об`єктивна можливість для цього була. Також під час розгляду справи перед судом відповідачкою чи її представником не ставилось питання експертизи лічильника з метою перевірки правильності його роботи.

Під час розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 хоча й посилалась на факт заміни лічильника, проте жодних доказів на підтвердження цієї обставини суду надано не було.

Наведені обставини у сукупності із небажанням відповідачки та її представника спростувати зазначені позивачем у позові та доданих до нього доказах обсяги споживання споживача дійсними показаннями лічильника, чи іншими доказами, дають суду підстави вважати неспростованими доводи позивача щодо обсягів споживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заперечень щодо розрахунку нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат відповідачкою та її представником не висловлено. Вважати ці розрахунки помилковими підстав у суду немає.

За вказаних обставин позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (код у , 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35):

заборгованість за спожиту за період з 01.04.2020 по 31.01.2021 електричну енергію у розмірі 24146 грн. 76 коп.;

3 % річних за період з 21.05.2020 по 23.02.2022 у розмірі 1429 грн. 11 коп.;

інфляційні втрати за період з 01.06.2020 по 23.02.2022 у розмірі 4507 грн. 76 коп.,

а разом 30083 грн. 63 коп. (тридцять тисяч вісімдесят три грн. 63 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (код у , 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 28.01.2025.

Суддя Д.І. Сакоян