Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки за відсутності сторін цивільну справу № 532/2201/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій остання прохає шлюб між нею та ним ОСОБА_2 , зареєстрований 26 травня 1984 року Бутенківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 12, - розірвати; після розірвання шлюбу її прізвище залишити « ОСОБА_3 ».

Позов обґрунтовує тим, що у їхньому шлюбі народилися спільні діти - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час обидві доньки є повнолітніми.

Вони проживали однією сім`єю до січня 2024 року. Через сварки та непорозуміння з відповідачем як чоловік і дружина не проживають більше 8 місяців. Вони неодноразово намагалися вирішити їхні особисті сімейні проблеми, але ніяких результатів це на дало. В сімейних стосунках нічого не змінилося, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов вона прийшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них обох побудувати нове життя. Позивачка вважає збереження подружніх відносин з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, зокрема вагітність або ж недосягнення дитиною одного року, - відсутні. Звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем вона змушена, оскільки припинити шлюб за взаємною згодою подружжя неможливо через небажання відповідача спільного звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Заходи досудового врегулювання спору проводилися у вигляді її пропозиції відповідачу про спільне звернення до органу ДРАЦС. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 25.09.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М.

Відповідно до інформації виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, наданої в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27 листопада 2024 року позов прийнятий до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 17 січня 2025 року.

У судове засідання 17 січня 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представником позивачки адвоктом Галушко С.С. до суду подано заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення по справі не заперечують.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України та про що постановлено відповідну ухвалу.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26 травня 1984 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.05.1984, виданим Бутенківської сільською радою Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 12 (а.с.13).

Від зазначеного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13.03.1985 року та доньку ОСОБА_7 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.03.1990 (а.с.14-17).

Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання дітей у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловив, відзив на позов не подав.

Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, у зв`язку з небажанням відповідача припинити шлюб за взаємною згодою.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін.

Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивачка не має наміру.

В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання дітей на цей час відсутній.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка не змінювала дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем « ОСОБА_3 ».

Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 104, 105, 110, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, статтями 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 128, 133, 197, 200, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 травня 1984 року Бутенківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 12, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачку й надалі іменувати прізвищем « ОСОБА_3 ».

Відповідачеві направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Роз`яснити відповідачеві, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Роз`яснити позивачеві, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування або ім`я сторін та їхнє місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Галушко Сергій Станіславович; робоча адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя