КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3764/2025 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційні скарги адвоката Климова Олексія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Густіліної Олени Станіславівни, яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року та апеляційну скаргу адвоката Климова Олексія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова Олена Олександрівна, приватний нотаріус Київський міського нотаріального округу Черниш Марина Олександрівна, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 , про визнання незаконної державної реєстрації права власності та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Желань», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київський міського нотаріального округу Черниш М.О., Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 , про визнання незаконної державної реєстрації права власності та визнання права власності.

Зазначила, що вона виступила інвестором будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав, укладених з ТОВ «Желань», повністю профінансувавши об`єкти житлової нерухомості, а саме, квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , набувши всіх прав щодо отримання даних квартир у власність. Вона позбавлена можливості отримати та зареєструвати право власності на вказані квартири у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 незаконно зареєстрував право власності на житловий будинок в цілому. В подальшому після поділу будинку ОСОБА_3 зареєстрував право власності, в тому числі і на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та відчужив їх на користь ОСОБА_1 .Реєстрація права власності на будинок в цілому за ОСОБА_3 та безпосередньо на проінвестовані нею квартири є незаконною, порушує її майнові права, унеможливлює набуття та отримання нею квартир у власність. Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, ОСОБА_2 просила:

визнати незаконною державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58005929 від 06.05.2021 року; запис про право власності: 41827061);

визнати незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та ix обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58515725 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42290104);

визнати незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та ix обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38515614 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289993);

визнати незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та ix обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58515568 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289946);

визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_7 ;

визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_6 ;

визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_5 ;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_7 ;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_6 ;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконною державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_8 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58005929 від 06.05.2021 року; запис про право власності: 41827061).

Визнано незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індекс номер: 58515725 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42290104).

Визнано незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:38515614 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289993).

Визнано незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58515568 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289946).

Визнано за ОСОБА_2 майнові права на квартиру АДРЕСА_7 .

Визнано за ОСОБА_2 майнові права на квартиру АДРЕСА_6 .

Визнано за ОСОБА_2 майнові права на квартиру АДРЕСА_5 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_7 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_6 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5 .

Стягнуто з ТОВ «Желань», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з кожного судовий збір у розмірі 7614,19 грн.

12 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу в сумі 150000,00 грн.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 рокузаяву представника ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Желань», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з кожного витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 та представник ТОВ «Желань» подали апеляційні скарги. Просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилаються на порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначають, що ОСОБА_2 не набула та не могла набути майнові права на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , оскільки зазначені квартири не входили до проекту будівництва житлового будинку на момент укладення ОСОБА_2 договорів з ТОВ «Желань». Вказані квартири є результатом будівництва ОСОБА_3 ТОВ «Желань» не відомо про укладання з Словіковською ГМ. договорів купівлі-продажу майнових прав № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1. від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року. В ТОВ «Желань» відсутні прибуткові касові ордери, до яких, начебто,були видані квитанції № 6.1. від 11 березня 2016 року, № 6.1.1. від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, № 15.2 від 19 грудня 2017 року. ТОВ «Желань» також не видавало ОСОБА_2 довідки про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, які були додані до позовної заяви. Більш того, ТОВ «Желань» і не могло отримувати готівкові кошти від третіх осіб, оскільки в товаристві ніколи не було каси і всі розрахунки з контрагентами здійснювалися виключно в безготівковій формі. Надані позивачкою документи є підробленими, вони створені в більш пізній час, ніж той, що указаний в них, вже після звільнення ОСОБА_4 з посади директора ТОВ «Желань» з метою помсти та заволодіння чужими коштами шахрайським шляхом. Звертають увагу на те, що згідно з випискою за картковим рахунком клієнта ТОВ «Желань» № НОМЕР_1 за період з 22.01.2015 по 13.11.2018, наданої відділенням № 761 АТ «УКРСИББАНК», станом на 11.03.2026, 03.07.2017 та 19.12.2017 надходження грошових коштів від ОСОБА_2 не відбувалось. Відповідно до виписки за рахунком ТОВ «Желань» № НОМЕР_2 за період з 22.01.2015 по 21.11.2022, наданої відділенням № 761 АТ «УКРСИББАНК», жодних надходжень станом на 11.03.2026, 03.07.2017 та 19.12.2017 не поступало. Тобто, в зазначений період часу ОСОБА_4 як директор ТОВ «Желань» здавав готівку до банку для зарахування на рахунок Товариства. Від позивачки на рахунок ТОВ «Желань» кошти також не вносились та не надходили. Звертають увагу на те, що п. 1.5 договорів купівлі-продажу майнових прав встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцю майнові права на об`єкт нерухомості в повному обсязі після повної сплати їх вартості, а покупець прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості. Покупець набуває право власності на майнові права після оформлення акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості. Акт приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості між ТОВ «Желань» та ОСОБА_2 не складався. Відповідно, ОСОБА_2 не набула майнових прав на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 . Суд першої інстанції не врахував, що на час звернення позивачки до суду об`єкт капітального будівництва, в якому мали би бути споруджені ТОВ «Желань» квартири за договорами № 6 від 11.03.2016, № 6.1 від 11.03.2016, № 15 від 03.07.2017, не побудовані та в експлуатацію не прийняті, що само по собі унеможливлює визнання права власності на ці квартири. Такі об`єкти не існують й на час розгляду справи, а тому і витребувати їх неможливо. Згідно декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 №КВ 39, ТОВ «Желань» здійснювало будівництво будівлі: Код 1122. Будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні. Будівельною адреса об`єкта визначено м. Київ, Святошинський район, вулиця Трублаїні, 18. Будівництво нерухомого майна здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером :75:198:0093. Проектувальник: Проектний інститут Служби безпеки України (). Відповідно до техніко-економічних показників загальна площа об`єкту становила 1136.5 м2, житлова площа квартир - 392,12 м2, кількість поверхів 4+1 технічний поверх, загальна кількість квартир - 16 шт. Будівництво квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 за вказаною декларацією не передбачалось. В свою чергу, згідно відомостей, які містяться в повідомленні про початок виконання будівельних робіт КВ 52 від 09.04.2021 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт: «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_8 » від 29.04.2021 № КВ 06, ОСОБА_3 здійснив будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :75:198:0094, площею 0,1 га та з кадастровим номером :75:198:0093, площею 0.09 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. Розробником проектної документації було ТОВ «ГК-ПРОЕКТ» (). Вид будівництва: нове будівництво. Тип об`єкту визначений за кодом ДКБС 1110.3 Будинки садибного типу. Загальна площа будівлі становить 1857.44 м2, житлова площа приміщень 853 м2, кількість житлових кімнат - 8 штук, кількість поверхів - 3+мансарда.Після реєстрації права власності на будинок садибного типу за ОСОБА_3 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №1177 від 13.05.2021 садибний будинок було поділено на окремі житлові приміщення, які в свою чергу є складовою частиною житлового будинку. Звертає увагу на те, що у наданих позивачкою договорах № 6, № 6.1 та № 15 в розділі «Терміни та їх визначення» чітко визначено, що об`єктом капітального будівництва є житловий будинок, право на спорудження якого передбачено Декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 № КВ 39. Це свідчить про те, що споруджений ОСОБА_3 житловий будинок є відмінним від житлового будинку, визначеного в наданих позивачкою договорах № 6, № 6.1 та №15. Відповідно до умов наданих позивачкою договорів, квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 повинні були розташовані на шостому поверсі будинку. Такого поверху не було у плануванні побудови житлового будинку. Згідно технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_9 , який надала позивачка, план будинку передбачав лише чотири житлових поверхи, на кожному з яких передбачалось будівництво 8 квартир, з загальною кількістю житлових квартир - 32. Це свідчить про те, що квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 могли б бути розміщені на поверсі вище 4, тобто на 5. При цьому у разі наявності в будинку квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 вони мали б бути розміщені не нижче шостого поверху. Однак, як зазначалось вище, будинок повинен був мати лише 4 поверхи. Крім того, як вбачається з наданої позивачкою копії Декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 № КВ 39, було передбачено будівництво лише 16 квартир, а тому укласти договори купівлі-продажу майнових прав ні на квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 позивачка з забудовником ТОВ «Желань» не могла. Всі наведені обставини вказують на те, що договори №6 від 11.03.2016, № 6.1 від 11.03.2016, №15 від 03.07.2017 були виготовлені вже після побудови ОСОБА_3 житлового будинку. Судом першої інстанції також не надав жодної оцінки пропуску позивачкою строку позовної давності. В ході розгляду справи представник ОСОБА_1 неодноразово ставив під сумнів достовірність наданих позивачкою договорів. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року за клопотанням представника ОСОБА_1 в справі була призначена комплексна почеркознавча експертиза та технічна експертиза документів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз. Вказана ухвала суду першої інстанції була залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 11.10.2023. Позивачка ухилилася від подання експертам оригіналів договорів купівлі-продажу майнових прав, квитанцій до прибуткового касового ордеру, довідок про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, а також зразків підпису для експертного дослідження. У зв`язку ухвала суду про призначення експертизи була повернута без виконання. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відтак, суд першої інстанції в даному випадку повинен був розцінити дії позивачки як ухилення від подання експертам необхідних матеріалів, документів, та застосувати наслідки, передбачені ч. 1 ст. 109 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року просить відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Посилається на порушенням норм процесуального права. ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд заяви представника ОСОБА_2 і тому був позбавлений можливості надати свої заперечення та довести неспівмірність витрат на правничу допомогу. Також суд першої інстанції не врахував, що позивачкою не був наданий попередній розрахунок судових витрат, що має наслідком порушення принципу змагальності сторін. Подана представником позивачки заява та долучені до неї додатки не містять детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених витрат для надання правничої допомоги. Заява про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтувань поважності неподання доказів до закінчення судових дебатів. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу неспівмірний із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідає критеріям реальності та розумності.

Представник ОСОБА_2 подав відзиви на апеляційні скарги представника ТОВ «Желань» та представника ОСОБА_1 на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції. Просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В апеляційній інстанції представники ОСОБА_1 і ТОВ «Желань» підтримали апеляційні скарги та просять їх задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 , її представник та третя особа ОСОБА_4 просили апеляційні скарги залишити без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень.

В судове засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київський міського нотаріального округу Черниш М.О., та представник Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги представників ТОВ «Желань» та ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року та додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_2 (покупець) та ТОВ «Желань» (продавець) було укладено три договори купівлі-продажу майнових прав - № 6 від 11.03.2016 року, № 6.1. від 11.03.2016 року, № 15 від 03.07.2017 року, згідно з п. 1.1. яких ТОВ «Желань» зобов`язалося продати, а ОСОБА_2 зобов`язалася купити майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм ЦК України, що визначають загальний порядок купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1.2. вказаних договорів сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 з наступними характеристиками: об`єкт нерухомості - квартира буд. АДРЕСА_10 41,43 кв.м., поверх - 6, секція - 1,

Згідно з п. 1.5. договорів визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцю майнові права на об`єкт нерухомості в повному обсязі після повної сплати їх вартості, а покупець прийняти їх.

Пунктами 1.6., 1.7. договорів визначений плановий термін закінчення будівництва - II квартал 2018 року, плановий термін введення в експлуатацію - III квартал 2018 року (а.с. 41-49 т. 1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 надала суду копії квитанцій до прибуткового касового ордера №6.1. від 11 березня 2016 року, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, №15.1 від 03 липня 2017 року, №15.2 від 19 грудня 2017 року та довідок про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості №31 від 28 січня 2018 року, №32 від 28 січня 2018 року, №33 від 28 січня 2018 року, відповідно до яких вона в повному обсязі сплатила 100 % вартості майнових прав на квартири за буд. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , а саме, 534 418, 60 грн. за договором № 6, 534 418,60 грн. за договором № 6.1., та 534 418, 60 грн. за договором № 15 (а.с. 50-555 т. 1).

У визначений договорами строк, будівництво житлового будинку не було завершено та не прийнято в експлуатацію.

Судом також встановлено, що ТОВ «Желань», будучи замовником будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , в який інвестувала ОСОБА_2 , здійснювало будівництво на підставі зареєстрованої Декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 № КВ 39.

Протоколом № 2 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Желань» від 08.10.2020 року вирішено покласти завершення будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 на учасника товариства ОСОБА_3 та надати ОСОБА_3 термін виконання будівельних робіт до 01.04.2021 року та введення в експлуатацію будівлі до 01.01.2021 року (а.с. 66-67 т. 1).

У подальшому, на підставі заяви замовника будівництва ТОВ «Желань» від 12.10.2020 року № 1 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) наказом від 16.10.2020 року № 167 скасував реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 № КВ 39 (а.с. 69-79 т. 1).

13.11.2020 року ОСОБА_3 подав Департаменту повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » від № КВ 00.

На підставі заяви ОСОБА_3 наказом від 10.03.2021 року № 334 Департамент припинив право на початок виконання будівельних робіт, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 13.11.2020 року № КВ 00.

29.04.2021 року Департамент зареєстрував повідомлення замовника будівництва фізичної особі ОСОБА_3 про початок виконання будівельних робіт, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт: «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » від 09.04.2021 року № КВ 52 та Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт: «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » від № КВ 06.

На підставі: технічного паспорту від 12.04.2021 року, Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 29.04.2021 року, відомостей з ДЗК, 06.05.2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О. було зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (загальна площа: 1857,4 кв.м., житлова площа: 853 кв.м.) за ОСОБА_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58005929 від 06.05.2021 року; запис про право власності: 41827061).

В подальшому, ОСОБА_3 здійснив поділ даного житлового будинку, в результаті чого утворились окремі житлові (нежитлові) приміщення. На підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 1177, виданого 13.05.2021 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на окремі квартири, зокрема, на: квартиру АДРЕСА_7 (рішення про державну реєстрацію прав та ix обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58515568 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289946);- квартиру АДРЕСА_6 (рішення про державну реєстрацію прав та ix обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38515614 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289993); та квартиру АДРЕСА_5 (рішення про державну реєстрацію прав та ix обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58515725 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42290104).

Після реєстрації права власності на вказані квартири 18.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були укладені договори дарування серія та номер 777, 778 і 780, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О., відповідно до яких ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Визнав незаконною державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_8 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58005929 від 06.05.2021 року; запис про право власності: 41827061); визнав незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індекс номер: 58515725 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42290104); визнав незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:38515614 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289993); визнав незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_3 , проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58515568 від 02.06.2021 року, запис про право власності: 42289946); визнано за ОСОБА_2 майнові права на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 ; та витребував з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 вказані квартири.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права, а також порушив норми процесуального права.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Тобто, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

В постановах від 30.01.2013 року у справі № 6-168цс12 та від 29 липня 2020 року у справі № 607/6193/16-ц Верховний Суд зазначив, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України).

У постанові від 14.09.2021 року по справі № 359/5719/17 Велика Палати Верховного Суду зазначила, що інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.

Оскільки після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, то забудовник позбавлений права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи.

Таким чином, інвестор наділений правом вимагати повернення належного йому об`єкта інвестування від будь-якої іншої особи.

При цьому, відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що будівництво будинку, в якому знаходиться об`єкт інвестицій здійснювалося ТОВ «Желань» із залученням коштів фізичних осіб, а ОСОБА_2 повністю профінансувала об`єкт інвестицій (квартири АДРЕСА_11 ). Відтак, вона набула майнові права на дані квартири після здійснення інвестиції та сплати повної вартості майнових прав на квартири. Виключно ОСОБА_2 як єдиний інвестор мала отримати результат інвестицій у власність, набути та зареєструвати право власності на новостворене майно, а відповідно, реєстрація права власності на будинок та окремо на квартири АДРЕСА_11 , за ОСОБА_3 та подальше відчуження ним квартир на користь ОСОБА_1 , порушує права позивачки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заперечував достовірність наданих позивачкою документів. Він зазначив, що ОСОБА_2 не могла набути майнові права на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , оскільки зазначені квартири не входили до проекту будівництва житлового будинку на момент укладення нею договорів з ТОВ «Желань». На його переконання надані позивачкою договори купівлі-продажу майнових прав № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, квитанції до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, № 15.2 від 19 грудня 2017 року та довідки про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року, що підписані ОСОБА_4 від імені ТОВ «Желань», є підробленими . Вони створені пізніше з метою помсти колишнього керівника ТОВ «Желань» ОСОБА_4 після його звільнення з метою помсти та заволодіння чужими коштами шахрайським шляхом.

Відповідач ОСОБА_1 звертав увагу на те, що відповідно до умов п. 1.2. договорів купівлі-продажу майнових прав № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які, начебто, були проінвестовані ОСОБА_2 , повинні були розташовані саме на шостому поверсі будинку. Проте у плануванні побудови житлового будинку шостий поверх був відсутній. Відповідно до технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_9 , який був наданий позивачкою до позовної заяви, план будинку передбачав лише 4 житлових поверхи, на кожному з яких передбачалось будівництво 8 квартир. Відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 №КВ 39, ТОВ «Желань» здійснювало будівництво будівлі: Код 1122. Будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні. Будівельною адреса об`єкта визначено м. Київ, Святошинський район, вулиця Трублаїні, 18. Будівництво нерухомого майна здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером :75:198:0093. Проектувальник: Проектний інститут Служби безпеки України (). Відповідно до техніко-економічних показників загальна площа об`єкту становила 1136.5 м2, житлова площа квартир - 392,12 м2, кількість поверхів 4+1 технічний поверх, загальна кількість квартир - 16 шт. На переконання відповідача, вказані обставини додатково вказують на те, що надані позивачкою документи були підроблені та насправді були створені набагато пізніше, ніж були датовані.

Позивачка ОСОБА_2 надала фотокопію паспорта будівельного об`єкта, замовником будівництва якої вказано ТОВ «Желань»,площею 1136.5 м2, на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.10.2015 №КВ 39, на якому зображено будівлю у п`ять поверхів (а.с. 56 т. 1).

На виконання ухвали суду від 14 листопада 2022року про витребування документів ТОВ «Желань» повідомило, що йому невідомо про укладання від його імені договорів купівлі-продажу майнових прав № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1. від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року. У ТОВ «Желань» відсутні прибуткові касові ордери, до яких були начебто видані квитанції № 6.1. від 11 березня 2016 року, № 6.1.1. від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, № 15.2 від 19 грудня 2017 року. ТОВ «Желань» не видавало ОСОБА_2 довідки про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, які були додані до позовної заяви. ТОВ «Желань» не могло отримувати готівкові кошти від третіх осіб, оскільки в товаристві ніколи не було каси і всі розрахунки з контрагентами здійснювалися виключно в безготівковій формі. Згідно таблиць руху грошових коштів по поточних рахунках ТОВ «Желань», відкритих у АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за період з 01 січня 2025 і по 28 лютого 2018 року, ОСОБА_4 як директор ТОВ «Желань» не здійснював здавання готівки до банку для її зарахування на рахунок Товариства. Від позивачки на рахунок ТОВ «Желань» кошти не вносились та не надходили (а.с.155-165 т. 2).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року за клопотанням представника ОСОБА_1 у справі була призначена комплексна почеркознавча експертиза та технічна експертиза документів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставлені питання:

чи відповідає час виконання друкованого тексту даті, вказаній у договорах купівлі-продажу майнових прав № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, у квитанціях до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, у довідках про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року, що підписані ОСОБА_4 від імені ТОВ «Желань»; в який проміжок часу надрукований текст на принтері?

чи в один період часу були виконані друкований текст та підпис у договорах № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, у квитанціях до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, у довідці про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року, що підписані ОСОБА_4 від імені ТОВ «Желань»?

у який період часу було виконано підписи у договорах № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, у квитанціях до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, у довідці про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року, що підписані ОСОБА_4 від імені ТОВ «Желань»?

у якій послідовності виконаний друкарський текст та інші реквізити договорів № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, квитанцій до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, довідках про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28.01.2018, що підписані ОСОБА_4 від імені ТОВ «Желань»?

чи не використаний для виконання тексту в договорах № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, у квитанціях до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, у довідках про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року, що підписані ОСОБА_4 від імені ТОВ «Желань», аркуш паперу або частина іншого документу з вже присутніми на ньому підписом (підписами)?

чи ОСОБА_4 виконано в графі «Підпис» підписи у договорах № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, у квитанціях до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, у довідках про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року від імені ОСОБА_4 .?

чи виконано ОСОБА_2 в графі «Підпис» підписи у документах - договорах № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року від імені ОСОБА_4 .?

чи має папір, на якому виконані договори № 6 від 11 березня 2016 року, № 6.1 від 11 березня 2016 року, № 15 від 03 липня 2017 року, квитанції до прибуткових касових ордерів № 6.1, № 6.1.1 від 11 березня 2016 року, № 15.1 від 03 липня 2017 року, довідки про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості вих. № 31, № 32, № 33 від 28 січня 2018 року, що підписані ОСОБА_4 як директором ТОВ «ЖЕЛАНЬ», ознаки штучного старіння?

Для проведення експертизи витребувано від ОСОБА_2 оригінали договорів №6 від 11.03.2016, №6.1 від 11.03.2016, №15 від 03.07.2017, квитанцій до прибуткових касових ордерів №6.1, №6.1.1 від 11.03.2016, №15.1 від 03.07.2017, довідок про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості вих. №31, №32, №33 від 28.01.2018, що підписані ОСОБА_4 , як директором ТОВ «ЖЕЛАНЬ», а також зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_2 надати вільні, умовно-вільні та експерементальні зразки почерку і підпису (а.с. 197 т. 2).

КНДІСЕ 24 серпня 2023 року повернуло матеріали справи до суду та залишило ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року без виконання через ненаданням ОСОБА_2 оригіналів договорів №6 від 11.03.2016, №6.1 від 11.03.2016, №15 від 03.07.2017, квитанцій до прибуткових касових ордерів №6.1, №6.1.1 від 11.03.2016, №15.1 від 03.07.2017, довідок про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості вих. №31, №32, №33 від 28.01.2018, що унеможливлює організацію проведення експертизи (а.с. 39-40 т. 3).

Зі змістом ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року ОСОБА_2 була обізнана, не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у неї поважних причин ненадання відповідних документів для проведення експертизи.

29 лютого 2024 року суд повторно направляв ОСОБА_2 повідомлення про необхідність надання документів, вільних та експериментальних зразків для проведення експертизи (а.с. 48 т. 3). Запит суду залишений позивачкою без виконання.

25.04.2024 року ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, де зазначила, що ніколи не ухилялась від надання будь-яких матеріалів або вчинення процесуальних дій для можливості проведення судової експертизи. Декілька разів вона з`являлась до суду, однак повітряні тривоги та ракетні обстріли унеможливлювали доступ до приміщення суду для вчинення процесуальних дій.

Проте доказів наявності перешкод у виконанні вимог суду та експертів для забезпечення проведення в справі експертизи ОСОБА_2 не надала. Призначена 19 квітня 2023 року в справі експертиза протягом п`яти місяців проведена не була, 24 серпня 2023 року матеріали справи експертною установою були повернуті. При цьому провадження у справі було поновлено судом першої інстанції лише 19 березня 2024 року, тобто через 11 місяців (а.с. 52 т. 3). Отже, суд мав критично поставитися до доводів позивачки про відсутності у неї можливості надати оригінали документів, вільні і експериментальні зразки.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Призначена судом експертиза не була проведена у зв`язку з ненаданням ОСОБА_2 оригіналів договорів №6 від 11.03.2016, №6.1 від 11.03.2016, №15 від 03.07.2017, квитанцій до прибуткових касових ордерів №6.1, №6.1.1 від 11.03.2016, №15.1 від 03.07.2017, довідок про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на об`єкт нерухомості вих. №31, №32, №33 від 28.01.2018. Це вказує на те, що фактично позивачка ухилилася від подання експертам необхідних для дослідження документів, без проведення яких експерт не може надати суду відповіді на поставлені питання. Суд першої інстанції мав застосувати наслідки передбачені ст. 109 ЦПК України, та визнати обґрунтованими сумніви відповідача щодо дійсності вказаних документів та часу їх створення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив, що факти, для з`ясування яких експертиза була призначена, встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів - квитанцій до прибуткового касового ордеру та довідок про сплату майнових прав на квартиру. Проте саме ці документи і були визначені як предмет дослідження для експертів. Перевірка питання щодо можливої підробки документів очевидно потребувала спеціальних знань, а тому такі питання не могли бути з`ясовані без проведення відповідного експертного дослідження.

Суд першої інстанції також послався на письмові пояснення третьої особи ОСОБА_4 , який підтвердив укладання договору між позивачкою та ТОВ «Желань», здійснення ОСОБА_2 оплати за продаж майнових прав. Проте письмові пояснення ОСОБА_4 не підтверджені письмовими доказами. А відповідач наголошував, що ОСОБА_4 як колишній директор ТОВ «Желань» є зацікавленим у результатах розгляду справи, був звільнений з посади директора Товариства і перебуває у неприязних стосунках з учасниками ТОВ «Желань». Враховуючи це, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати пояснення третьої особи ОСОБА_4 як доказ виникнення цивільних правовідносин між позивачкою і ТОВ «Желань». Пояснення ОСОБА_4 не можуть замінити висновків комплексної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно вважав доведеним обставини, на які посилалася позивачка ОСОБА_2 , та дійшов помилкового висновку про законність та обгрунтовність заявлених нею позовних вимог.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 до ТОВ «Желань», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київський міського нотаріального округу Черниш М.О., Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 , про визнання незаконної державної реєстрації права власності та визнання права власності.

Відповідно, підлягає скасуванню і додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року, яке ухвалене за наслідком вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 - 34263,85 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а також на користь ТОВ «Желань» - 34263,85 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги адвоката Климова Олексія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Густіліної Олени Станіславівни, яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року та апеляційну скаргу адвоката Климова Олексія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року задовольнити.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року та додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова Олена Олександрівна, приватний нотаріус Київський міського нотаріального округу Черниш Марина Олександрівна, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 , про визнання незаконної державної реєстрації права власності та визнання права власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34263,85 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» 34263,85 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.