УХВАЛА

22.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа - служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Ухвалою суду від 24.09.2024 відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача заявив про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду та компетентного органу іноземної держави.

У такому клопотанні представник - ОСОБА_1 просив звернутися із судовим дорученням до компетентного органу Нідерландів провінції Utrecht (Meerkerk є селом в провінції Utrecht), а саме Рада з захисту дітей (нід. Raad voor de Kinderbescherming) відвідувальна адреса: Fentener van Vlissingenkade 1 3521 А. А. Утрехт Поштова адреса: Рада з питань захисту дітей Утрехт Поштовий ящик 30177 8003 CD Zwolle (Contactgegevens Bezoekadres Fentener van Vlissingenkade 1 3521 AA Utrecht Postadres Raad voor de Kinderbescherming Utrecht Postbus 30177 8003 CD Zwolle Contact Telefoonnummer: 030 - 888 27 00 Telefonisch bereikbaar: Maandag tot en met vrijdag van 08:30 uur - 17:00 uur E-mailadres: )

Доручити компетентному органу Нідерландів провінції Utrecht (Meerkerk є селом в провінції Utrecht), а саме Рада з захисту дітей (нід. Raad voor de Kinderbescherming) відвідувальна адреса: Fentener van Vlissingenkade 1 3521 А. А. Утрехт Поштова адреса: Рада з питань захисту дітей Утрехт Поштовий ящик 30177 8003 CD Zwolle (Contactgegevens Bezoekadres Fentener van Vlissingenkade 1 3521 AA Utrecht Postadres Raad voor de Kinderbescherming Utrecht Postbus 30177 8003 CD Zwolle Contact Telefoonnummer: 030 - 888 27 00 Telefonisch bereikbaar: Maandag tot en met vrijdag van 08:30 uur - 17:00 uur E-mailadres: )

- проведення обстеження умов проживання ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою з`ясування наявності необхідних умов для проживання та виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- вислухати думку малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності психолога, перекладача (у разі необхідності), щодо вирішення спору між батьками про визначення його місця проживання;

- надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком.

- доручити компетентному суду за місцем проживання ОСОБА_2 , Prinses Marijkeweg 1, 4231 BP Meerkerk вручити позов, додатки до нього і судову повістку про виклик до суду.

У клопотанні позивач посилався на положення ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» і ст. 498 ЦПК України, просив зупинити провадження у цивільній справі до отримання доказів.

В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Представники відповідача в судовому засіданні 22.01.2025 подали письмові заперечення щодо клопотання про звернення з судовим дорученням..

В обґрунтування такого заперечення представник відповідача зазначила, що у клопотанні позивач не зазначив міжнародного договору, на підставі якого просить звернутись з судовим дорученням та не вказав на які саме положення слід посилатися.

Також зазначила, що судове доручення може мати місце лише при зверненні з ним суду України до суду Нідерландів, а також лише тоді, якщо в рамках судової справи сторона є наявним іноземним елементом.

Адвокат Войдевич О. вказала, що позивач просить звернутись з судовим дорученням до Ради з захисту дітей, як до компетентного органу Нідерландів, а не до іноземного суду, що прямо суперечить нормам чинного законодавства.

Дослідивши клопотання, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» доручення судів України про вручення документів громадянам України, які постійно проживають за кордоном, або отримання від них доказів на території іноземної держави можуть бути виконані консульською посадовою особою України відповідно до міжнародних договорів України або в іншому порядку, що не суперечить законодавству держави перебування.

У рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як є Аргентина, Білорусія, Бельгія, Болгарія, Канада, Китай, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Естонія, Фінляндія, Франція, Німеччина, Греція, Угорщина, Ірландія, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Литва, Люксембург, Мексика, Нідерланди, Норвегія, Польща, Португалія, Корея, Румунія, росія.

На підставі наведеного, враховуючи, що як позивач, так і відповідач є громадянами України, а також той факт, що позивач всупереч вимог Закону України " Про міжнародне приватне право» просить звернутися з судовим дорученням до неналежного органу підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 12, 498-499 ЦПК України, ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про направлення судового доручення до іноземного суду для надання правової допомоги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24.01.2025.

Суддя Л.М. Чішман