ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 січня 2025 року

м. Харків

справа № 638/9861/24

провадження № 22-ц/818/1986/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в порядку розгляду заяви про витребування доказів,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року витребувано з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ( 61072, м.Харків вул. Вартових Неба, 55-а) та вирішено дослідити під час судового розгляду матеріали кримінального провадження № 0000273, внесеного до ЄРДР 17.01.2018, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Витребувано з Дзержинського районного суду міста Харкова ( 61202, м. Харків проспект перемоги 52-В) та вирішено дослідити під час судового розгляду матеріали кримінальної справи № 638/3945/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Колегія суддів, розглянувши вказану апеляційну скаргу, приходить до висновку, що передбачені законом підстави для відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою відсутні по наступних підставах.

Відповідно до п. 4 ч. 5ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Пунктом 2 ч.1 ст.353 ЦПК України передбачено можливість оскарження окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови у забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Тобто, за змістом статті 84 ЦПК України учасник справи у разі саме неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. При цьому за подання клопотання про витребування доказів судовий збір не сплачується.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частини перша та друга статті 116 ЦПК України).

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом (частини третьої статті 117 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Вищевказана ухвала суду першої інстанції про витребування доказів у переліку, визначеному пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України, відсутня, а тому не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав в постанові від 01 листопада 2021 року у справі 520/14132/18.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року підлягає поверненню скаржнику.

Крім того, слід зазначити, що заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду по суті спору у разі його оскарження учасниками справи.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна