Справа №760/8811/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення доказів)

23 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Козленко Г.О., за участю секретаря Вчерашнюк А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними і застосування наслідків їх недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва через свого представника звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі: 100 000 (сто тисяч) доларів США - суми основного зобов`язання, 116 218,10 грн (сто шістнадцять тисяч двісті вісімнадцять гривень 10 коп.) - пені та судові витрати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2022 у задоволенні заяви про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.02.2022 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Від представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним надійшла заява про забезпечення доказів, з проханням призначення у справі судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експертам ДУ «Інституту психіатрії, судової психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103) на вирішення поставити ряд питань.

Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом просив задовольнити заяву та призначити у справі судово-психіатричну експертизу з урахуванням того, що серед іншого у зустрічному позові він посилається на ч.1 ст.225 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів, вважав її небунтованою та такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Суд, ознайомившись з заявою, дійшов висновку, що заява представника відповідача за первісним позовом про забезпечення доказів не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів суду доцільність проведення судово-психіатричної експертизи за відсутністю доказів щодо неспроможності ОСОБА_2 розуміти значення своїх дій під час укладання розписки та отримання коштів у борг.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ст.117 ЦПК України особа, яка подає заяву про забезпечення доказів, у тому числі повинна обґрунтувати необхідність забезпечення доказів.

З постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судупо справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вбачається наступне.

«Тобто, для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме у момент укладення договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 145 ЦПК України 2004 року (пункт 2 частини першої статті 105 ЦПК України) зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року (стаття 89 ЦПК України).

Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.»

«У постановах Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 404/4956/15-ц (провадження № 61-1294св18), від 25 липня 2018 року у справі № 416/13806/14 (провадження № 61-33508св18), колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду також виходила з того, що підставою для визнання правочину недійсним згідно зі статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.»

При цьому для призначення вищевказаної експертизи необхідна наявність та сукупність підстав щодо її призначення. Однак представник позивача за зустрічним позовом посилався на сукупність не визначених обставин, які начебто мали накопичуваний ефект в наслідок хвороби та обмежень пов`язаних із поширенням інфекції COVID-19, що не може слугувати обґрунтованою підставою для призначення зазначеної експертизи.

Крім того, обґрунтування зустрічної позовної заяви ч.1 ст.225 ЦК України, само по собі не є беззаперечною підставою для призначення судово-психіатричної експертизи у даному випадку.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст.116-118, 353 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними і застосування наслідків їх недійсності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Г.О. Козленко