Справа № 342/412/24
Провадження № 22-ц/4808/144/25
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду в складі судді Федів Л.М., постановлену 19 листопада 2024 року в м. Городенці Івано-Франківської області, повний текст якої виготовлено 21 листопада 2024 року, усправі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Городенківського районного суду від 19 листопада 2024 року клопотання про зупинення провадження у справі, яке подане та підписане адвокатом Візінським В.В., як представником ОСОБА_2 , та додані до нього документи повернуто без розгляду.

Зупинено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає необґрунтованим врахуванням судом того факту, що ОСОБА_2 , який зник безвісти 18.01.2023, не виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 та перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , тобто перебуває у складі Збройних Сил України, а військова частина не отримувала рішення суду про визнання цього солдата безвісно відсутнім або оголошення його померлим.

Вказує, що суд не звернув увагу, що відповідач не визнаний у визначеному порядку безвісти відсутнім. Натомість в матеріалах справи є дані, що останній є особою, зниклою безвісти за особливих обставин. Особа, зникла безвісти за особливих обставин це насамперед фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук, особа, яка зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території країни, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Розшук зниклої особи здійснюється органами національної поліції шляхом написання заявником відповідної заяви до поліції. Дане питання регулюється Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». Цей Закон визначає питання соціального захисту членів сімей осіб зниклих безвісти. До числа таких відносяться близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин. При цьому, опіка припиняється у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України.

За наведених доводів представник скаржниці вважав, що зупинення провадження є надуманим та безпідставним.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суд врахував, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації та, перебуваючи на військовій службі 18 січня 2023 року під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, приймаючи безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій, зник безвісти. Вказане унеможливлює його явку до суду на невизначений строк. З метою недопущення порушення прав учасників провадження на справедливий судовий розгляд, враховуючи, що законом чітко визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд вважав за необхідне провадження в даній справі зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З вказаним висновком колегія суддів погоджується.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 , позивачка просила припинити спільну сумісну власність сторін на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 та встановити на ці об`єкти нерухомості спільну часткову власність по ідеальної частки.

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2022 N 174 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини на посаду гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 (а.с. 111).

Відповідно до довідки №2/358 з в/ч НОМЕР_1 від 06 квітня 2023 року ОСОБА_2 в період з 26 червня 2022 року по 05 грудня 2022 року та з 05 січня 2023 року по 17 січня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с. 53).

Сповіщенням №19 від 18.01.2023 матір ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомлено, що її син зник безвісти 17 січня 2023 року під час ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації поблизу н.п.Роздолівка Донецької області і не виходить на зв`язок (а.с. 52).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 січня 2023 року N 18 солдата ОСОБА_2 визнано зниклим безвісти 18 січня 2023 року під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, приймаючи безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій (а.с. 112).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 січня 2023 року N 19 солдата ОСОБА_2 з 19 січня 2023 року увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 113).

У відповіді командира військової частини НОМЕР_1 №2993 від 30.08.2024 зазначено, що враховуючи той факт, що військова частина НОМЕР_1 не отримувала і не обізнана про існування рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання солдата ОСОБА_2 безвісно відсутнім або оголошення його померлим, він не виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 та перебуває у розпорядженні командира, тобто перебуває у складі Збройних Сил України (а.с. 108).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №456/2541/19.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією росії в Україні оголошено та продовжується воєнний стан.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яке виплачується щомісячно сім`ям зазначених військовослужбовців.

Враховуючи зазначені положення законодавства, а також те, що відповідач, до якого пред`явлено позов про поділ майна подружжя, 18 січня 2023 року зник безвісти під час виконання бойових завдань в ході ведення бойових дій, досі перебуває на обліку в військовій частині, в встановленому Цивільним кодексом порядку не визнаний померлим чи безвісти відсутнім, колегія вважає, що військова служба позивача не припинена.

З урахуванням встановленого п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язку суду зупинити провадження по справі, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що зв`язку із перебуванням відповідача у складі ЗСУ провадження по даній справі необхідно зупинити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали. З огляду на викладене, висновок місцевого суду про зупинення провадження є правильним.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норм процесуального права при вирішенні по суті цього питання. А отже підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 19 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Луганська

Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови складено 23 січня 2025 року.