ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/996/25 Справа № 190/107/23 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нетреба Катерина Олександрівна,

на додаткове рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяла адвокат Нетреба Катерина Олександрівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, відмовлено в повному обсязі.

26.08.2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Індюкової Т.В. до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання щодо стягнення з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3 витрат на професійно правничу допомогу у розмірі 19 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Додатковим рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Індюкової Тетяни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

У цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Нетреба Катерина Олександрівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, ухвалено додаткове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч гривень) 00 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

02.10.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нетреба Катерина Олександрівна, надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування додаткового рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви щодо розподілу судових витрат в сумі 15000 грн.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що адвокат Індюкова Т.В. вступила до справи 23.03.2023 року, коли вже були подані заяви по суті іншим представником відповідача в інтересах ОСОБА_3 . Тому, об`єм роботи адвоката складався виключно у поданні процесуальних заяв чи клопотань та прийнятті участі в судових засіданнях в інтересах ОСОБА_3 . Оплата здійснена на користь адвоката Індюкової Т.В., не може охоплювати роботу, яку вона не виконувала, а виконував інший адвокат.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10.12.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нетреби Катерини Олександрівни залишити без задоволення, а додаткове рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року залишити без змін.

13.12.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нетреба Катерина Олександрівна надійшли додаткові пояснення, в яких просить суд, задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

30.12.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Інші учасники належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.151, 156), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів заяви, 23.03.2023 року між відповідачем ОСОБА_3 та адвокатом Індюковою Т.В. укладено договір №21 про надання правничої допомоги у судовій справі №190/107/23. Адвокат Індюкова Т.В. вступила до справи коли вже були подані заяви по суті іншим представником відповідача в інтересах ОСОБА_3 ..

Згідно копій квитанцій до прибуткового касового ордеру №б/н від 23.03.2023 року та 22.08.2024 року ОСОБА_3 сплачено за надання правничої допомоги за договором №21 від 23.03.23 р. - 4000,00 грн. та 15000,00 грн..

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №21 від 23.03.23 р., - клієнтом (відповідачем ОСОБА_3 ) отримана правнича допомога, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №б/н від 23.03.23 р., та 22.08.24 р., в яких відповідачем сплачено за надання правничої допомоги за договором №21 від 23.03.23 р. 19000,00 грн..

Таким чином, враховуючи критерії співмірності, складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, та з урахуванням, що представник відповідача звернулася до суду з заявою про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги у встановлений строк, суд першої інстанції вважає, що заява підлягає задоволенню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку,що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України(справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи,кваліфікація і досвід адвоката,фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-цвказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановивши вказані обставини судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн., які були реально понесені (т.2 а.с.62).

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нетреба Катерина Олександрівна залишити без задоволення.

Додаткове рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: