Провадження № 2-др/947/15/25
УХВАЛА

22.01.2025

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю

Представника позивача адвоката Ніц А.С.

Представника відповідача Погорелова І.С.

Розглянувши заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «СЖС Україна» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Київським районним судом м. Одеси розглядався позов ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування Наказу (розпорядження) №К/РЕ000455 від 24.07.2024р. про припинення трудового договору (контракту), яким ОСОБА_1 було звільнено з посади програміст в ІНОЗЕМНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «СЖС УКРАЇНА»; поновлення ОСОБА_1 на посаді програміст в ІНОЗЕМНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «СЖС УКРАЇНА» з 24 липня 2024 року; стягнення з ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЖС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2024 року по 23 серпня 2024 року у розмірі 58 536 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень, 77 копійок; стягнення з ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЖС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 усі понесених позивачем судових витрат, у тому числі, витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Ухвалою від 23.12.2024 року провадження у справі було закрито за клопотанням представника відповідача, згідно вимог п. 2 частини першої статті 255 ЦПК у звязку із відсутністю предмета спору. Позивач та його представник заперечень проти закриття провадження у справі не заявляли.

Від представника позивача 01.01.2025 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на правничу (правову ) допомогу на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача уточнив правові підстави розподілу судових витрат , зазначивши підставою для стягнення з відповідача 53 146,00 грн витрачених позивачем на професійну правову допомогу вимоги ч.3 ст. 142 ЦПК України - у звязку із фактичним закриттям справи на підставі того що позивач не підтримував своїх вимог унаслідок їх задоволення вже після пред`явлення позову.

Представник відповідача заперечував проти обґрунтованості заявлених вимог щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу з урахуванням невеликої складності справи і невідповідності заявлених вимог фактично наданим послугам.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Кожна підстава закриття має певну процедуру вирішення її судом а також відповідні правові наслідки.

Так закриття справи у звязку із відмовою позивача від позову розглядається судом при наявності відповідної заяви позивача ( представника) із зазначенням підстави такої відмови яка повинна бути проаналізована судом так як суд зобов`язаний вирішити питання про прийняття такої відмови або ( у встановлених законах випадках) відмовити у закритті провадження не прийнявши таку відмову. Крім того , згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у випадку прийняття заяви про закриття провадження внаслідок відмови позивача від позову суд одночасно із вирішенням питання про закриття провадження вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, якщо позивач не був звільнений при подачі позову від сплати судового збору.

У даному випадку заяв від позивача або його представника про закриття провадження у справі внаслідок добровільного задоволення позову відповідачем до винесення рішення не подавалось, тому судом не застосовувалась процедура закриття провадження саме у звязку із тим що позивач не підтримує своїх вимог внаслідок їх задоволення.

Посилання представника позивача про те що справа фактично була закрита з підстави відмови від позовних вимог не можу бути прийнята судом, так як незгода учасника справи із відповідним рішенням суду може бути підставою для оскарження її до апеляційної інстанції та не можу бути змінена самим судом шляхом її трактування.

Статтями 141,142 ЦПК України, якими врегульовані питання розподілу судових витрат, не визначено що закриття провадження у справі при відсутності спору є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених їм витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 142, 155, 270, 353,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у стягненні на користь ОСОБА_1 з Іноземного підприємства «СЖС Україна» судових витрат, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 53 146,00 грн., понесених позивачем по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «СЖС Україна» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повна ухвала складена судом 24.01.25

Суддя В. О. Луняченко