ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2378/23 Номер провадження 22-ц/814/744/25Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

24 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Кузнєцової О.Ю., Одринської Т.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року (повний текст рішення складено 17 жовтня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь громадянина України ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду в розмірі еквівалентному 21500 доларів США, що підлягає сплаті у національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення в сумі 885716,15 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь громадянина України ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 3270000,00 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь громадянина України ОСОБА_1 40000,00 грн на відшкодування судових витрат.

У листопаді 2024 року до Полтавського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга на вищезазначене судове рішення від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що підписана Штирхуновою А.Д.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, зокрема апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що підписана Штирхуновою А.Д., на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року повернуто особі, яка подала відповідну апеляційну скаргу.

Усунувши недоліки попередньо поданої апеляційної скарги, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подало повторно апеляційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, відправивши її 13 грудня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено та поновлено Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області строк на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, як пропущений з поважних причин; апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року залишено без руху у зв`язку з відсутністю сплати судового збору та надано строк для усунення наведених недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали.

27 грудня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від скаржника про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, у якому Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області прохало суд відстрочити сплату судового збору за поданою ним апеляційною скаргою до ухвалення судового рішення у справі або на інший визначений судом час для сплати судового збору.

Вище вказане клопотання мотивовано тим, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не має змоги оплатити судовий збір у розмірі 20130,00 грн у зв`язку з тим, що передбачені кошторисом видатки на утримання останнього у 2024 році у частині коштів на оплату судових зборів використані у повному обсязі, на підтвердження чого долучено довідку управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 27 грудня 2024 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 січня 2025 року у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року відмовлено; продовжено Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, встановивши строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання цієї ухвали.

08 січня 2025 року до суду апеляційної інстанції повторно надійшло клопотання від скаржника про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, у якому Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області прохало суд відстрочити сплату судового збору за поданою ним апеляційною скаргою до ухвалення судового рішення у справі або на інший визначений судом час для сплати судового збору.

Подане клопотання мотивовано тим, що сплата судового збору не є можливою у зв`язку з тим, що кошторисних призначень на утримання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у січні 2025 року недостатньо для оплати судових зборів, що підтверджується довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 07 січня 2025 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 січня 2025 року у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року відмовлено; повторно продовжено Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, встановивши строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання цієї ухвали.

20 січня 2025 року до суду апеляційної інстанції повторно надійшло клопотання від скаржника про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, у якому Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області прохало суд відстрочити сплату судового збору за поданою ним апеляційною скаргою до ухвалення судового рішення у справі.

Подане клопотання мотивовано аналогічними підставами, що й попередньо подані клопотання: сплата судового збору не є можливою у зв`язку з тим, що кошторисних призначень на утримання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у січні 2025 року недостатньо для оплати судових зборів, що підтверджується довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 15 січня 2025 року.

Оскільки мотиви поданого клопотання є ідентичними попередньо поданим клопотанням, то колегія суддів вважає за потрібне повторно викласти свою позицію щодо заявленого питання.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18 зробила правовий висновок про те, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, слід зазначити, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи органу з державного бюджету України, порядком оплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Отже, ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Зважаючи на те, що вищезазначені умови за наявності яких скаржнику можливо було б відстрочити сплату судового збору, відсутні, і враховуючи те, що звільнення, відстрочення та розстрочення правоохоронному органу сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відсутні.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як державний орган виконавчої влади та є бюджетною організацією, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене його фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі управління своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Подані заявником докази не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок скаржника, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж нового строку. Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

З огляду на наведене, суд вважає, що заява скаржника про відстрочення сплати судового збору з вказаних ним підстав задоволенню не підлягає, оскільки недостатність кошторисних призначень не є належною правовою підставою для цього в розумінні положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання питання відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, заявлене відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Також колегія суддів звертає увагу, що вперше скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року у листопаді 2024 року і протягом двох місяців будь-яких дій з метою сплати судового збору останнім не здійснювалося.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Приймаючи до уваги те, що апелянт протягом тривалого часу не усунув недоліки апеляційної скарги, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 185, 356, 357, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді О.Ю. Кузнєцова

Т.В. Одринська