Справа № 2-1096/10
Провадження № 4-с/161/14/25
У Х В А Л А

22 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді- Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань- Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою адвоката Багірова Рустама Алігейдаровича в інтересах боржника ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення банку з ринку, відповідачі: ОСОБА_2 , фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,на бездіяльність державного виконавця Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2024 року скаржник через свого представника звернувся в суд з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування якої зазначив, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2010 позовні вимоги АТ «Український інноваційний банк» задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 352 183,65 грн. та 19 501,21 грн, а також стягнуто судові витрати в сумі 1 820,67 грн.

На виконання рішення, 07.09.2010 видано виконавчий лист № 2-1096/10.

Згідно з відомостями із спец розділу ВП, вищевказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Луцькому РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області (ВП № 27939413) та накладено арешт на майно боржника N? 27939413 від 10.08.2011 року, тобто в межах виконавчого провадження N? 27939413.

Оскільки, після закінчення виконавчого провадження N? 27939413 постанова про стягнення виконавчого збору була виділена в окреме провадження, то відповідно до вищезазначених положень ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт накладений у такому ВП не підлягав до зняття.

Виконавче провадження було закінчене 25.06.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме виконавчий документ повернутий стягувачу у зв?язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Оскільки, стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 27939413 та його подальше виділення в окреме ВП № 29807550 визнано незаконним, то відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», вищезгаданий арешт, накладений у ВП № 27939413 підлягає зняттю.

У свою чергу наявність такого незнятого арешту порушує права ОСОБА_1 , як власника.

На підставі вищенаведеного, просить суд зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районні Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт із майна ОСОБА_1 , а саме обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 11492099; Зареєстровано: 11.08.2011 року 15:38:16 за № 11492099 реєстратором: Волинська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 27939413, 10.08.2011, заступником начальника ВДВС Луцького РУЮ Шумчуком В.Г.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, нерухоме майно в межах суми боргу 372291,53; Власник: ОСОБА_1 . Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, Код: 35041407; Заявник: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, Код: 35041407.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися.

Від представника скаржника надійшло клопотання про залишення без розгляду вимоги про визнання бездіяльності Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 протиправною. В решті вимог скаргу підтримує, просить задовольнити, розглядати справу у їх відсутності.

Клопотання представника скаржника про залишення без розгляду вимогу про визнання бездіяльності Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 протиправною, слід залишити без розгляду та в межах цієї скарги не розглядати.

Представник Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Західного МУМЮ, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає, що неявка учасників судового провадження не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2010 позовні вимоги АТ «Український інноваційний банк» задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 352 183,65 грн. та 19 501,21 грн, а також стягнуто судові витрати в сумі 1 820,67 грн.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 402252921 від 05.11.2024 вбачається наявність арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 11492099, зареєстровано: 11.08.2011 року; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 27939413, 10.08.21, заступник начальника ВДВС Луцького РУЮ Шумчук В.Г.;Об?єкт обтяження: невизначене майно, нерухоме майно в межах суми боргу 372 29: Власник: ОСОБА_1 (а.с.5-7).

З витягу із ВП-спецрозділу, виконавче провадження №27939413 було завершене 11.11.2011 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача (а.с.8-10).

Після повернення виконавчого документу стягувачу, постанова про стягнення виконавчого збору була виділена в окреме виконавче провадження згідно Постанови про відкриття ВП№ 29807550 від 11.11.2011 року, що вбачається із витягу ВП - спецрозділ від 09.04.2024 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 року у справі № 2а/0370/3789/11 суд визнав протиправними дії Відділу ДВС Луцького району управління юстиції щодо винесення Постанов про відкриття виконавчого провадження, зокрема Постанови від 11.11.2011 року у ВП № 29807550 та відповідно скасував таку Постанову (а.с.12-13).

Представник ОСОБА_1 05.11.2024 звернувся до Відділу ДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ з заявою про зняття спірного арешту з майна (а.с.14).

Листом від 21.11.2024 року № 126995 орган ДВС відмовив у задоволені заяви про зняття арешту у зв?язку із тим, що підстави для зняття арешту відсутні, адже арешт накладався в межах виконавчого провадження АСВП N? 27939413.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня2021року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св 19), від 03 листопада2021року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61- 1980св21), від 22 грудня2021року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160cв19).

Відповідно до ст. 447, 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ст. 451 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, скаржник обрав правильний спосіб захисту порушеного права.

Згідно ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень, виконуючи завдання цивільного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим законом, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, тобто, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання цивільного судочинства при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Отже, як встановлено судом, попри відсутність у ОСОБА_1 як основного зобов`язання за виконавчим листом так і зобов`язання щодо сплати виконавчого збору, спірні обтяження належного йому нерухомого майна суб`єктом оскарження скасованим не був та продовжує існувати по даний час.

З огляду на наведені обставини і відповідні ним підстави, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката Багірова Рустама Алігейдаровича в інтересах боржника ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення банку з ринку, відповідачі: ОСОБА_2 , фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,на бездіяльність державного виконавця Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.

Зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районні Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт із майна ОСОБА_1 , а саме обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 11492099; Зареєстровано: 11.08.2011 року 15:38:16 за № 11492099 реєстратором: Волинська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 27939413, 10.08.2011, заступником начальника ВДВС Луцького РУЮ Шумчуком В.Г.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, нерухоме майно в межах суми боргу 372291,53; Власник: ОСОБА_1 . Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, Код: 35041407; Заявник: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, Код: 35041407.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк