Провадження № 2/537/53/2025
Справа № 537/1096/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання - Бакай М.С., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Мушинського О.Ю., Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання права власності в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного непроживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини та не прийняття нею спадщини. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 181,8 кв.м., житловою площею 68,3 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтуванні заяви вказав, що 12.12.1997 року він, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 . 18 липня 2003 року ОСОБА_4 придбала будинок за адресою АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну її частку майна. Спадкоємцем за законом є він, ОСОБА_1 , як чоловік, та ОСОБА_3 , як її донька від першого шлюбу. Інших спадкоємців немає. Після смерті матері ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, хоча про смерть матері їй було відомо. 15.08.2023 року позивач отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1 , як тому з подружжя, який пережив дружину ОСОБА_4 . У видачі йому, ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частину вказаного житлового будинку приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю. постановою від 15.08.2023 року було відмовлено. Спадкоємцями першої черги є донька та чоловік спадкодавця. Але вважає, що ОСОБА_3 є такою, що не прийняла спадщину, оскільки не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вона з 2012 року не проживала у спадковому будинку, на спадщину не претендувала і була лише формально зареєстрована, так як їй потрібна була тимчасова реєстрація в м. Кременчуці. З останньої відомої позивачу інформації ОСОБА_3 проживає в м. Одеса (достовірної адреси немає) до м. Кременчука не приїжджає і не має наміру приїжджати, тобто не має наміру оформлювати спадщину і не цікавиться цим питанням. Підтвердити факт не проживання ОСОБА_3 та неприйняття нею спадщини позивач не має іншої можливості окрім як в судовому порядку. На підтвердження факту не проживання доньки померлої дружини сусідами складено акти, та останні також можуть підтвердити вказане у судовому засіданні. Тож, враховуючи, що ОСОБА_3 не проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та протягом достатнього тривалого часу до цього, а також не реалізувала своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦПК України 6-ти місяців, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тому не може вважатися такою, що прийняла спадщину після своєї матері. При цьому, державна реєстрація за певною поштовою адресою сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за цією реєстрацією.
Ухвалою суду від 25.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні було встановлено, що разом з відповідачем ОСОБА_3 (донькою спадкодавця) у будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована її донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (онука спадкодавця) у зв`язку з чим ухвалою суду від 29.05.2024 року до участі у розгляді дано справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, та зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання даного спору.
Ухвалою суду від 29.05.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначеного до судового розгляду по суті.
06.08.2024 року до суду надійшло клопотання Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, де зокрема було вказано, що оскільки з матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право користуватися житловим будинком за адресо: АДРЕСА_1 , спір щодо майна неповнолітньої дитини у сторін відсутній у зв`язку з чим відсутні підстави приймати рішення та надавати суду письмовий висновок про розв`язання спору.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали та прохали їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також позивач вказав, що сповіщав відповідача через онуку про смерть матері та в подальшому декілька раз спілкувався з онукою а не з відповідачем. При наявність даної цивільної справи відповідачу та онуці не повідомляв. При спілкуванні з останньою казав, що бачити і чути відповідача він не може так як він буцімто «все виконав, а вона все кинула і поїхала» при цьому не повідомляючи суду будь-які конкретні обставини можливих домовленостей та особисті взаємовідносини між ним та відповідачем та можливо наявність напружених відносин між ними.
Представник позивача також вказав, що обізнаність відповідача у наявності на розгляді в суді справи та відсутність будь-яких дій останньої щодо прийняття нею спадщини після померлої матері свідчить про небажання відповідача приймати спадщину та фактично вказує на її відмову від спадщини.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася по невідомій суду причині, про час слухання справи була належним чином повідомлена.
Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Мушинський О.Ю. надав клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Таценюк С.В. вказала, що вона зв`язувалася з відповідачем ОСОБА_3 за допомого мобільного зв`язку щоб запитати думку по відношенню до даного позову на що остання повідомила, що заперечує проти позову вказавши, що оскільки вона з донькою зареєстровані у будинку то їх ніхто не позбавить спадщини. В подальшому на телефонні дзвінки не відповідала та на контакт не виходила. В подальшому в судове засідання не з`явилася направила клопотання, згідно якого прохала провести розгляд справи без участі представника третьої особи - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування. Щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує, у зв`язку з тим, що після задоволення позовних вимог мати дитини, ОСОБА_3 , втратить право на спадкування частки майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , де має право користування її неповнолітня донька ОСОБА_6 , що може негативно вплинути на житлові та майнові права неповнолітньої дитини. Вказала, що з матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом спору. У ході вивчення обставин справи було проведено телефонну розмову з матір`ю дитини, відповідачем по справі гр. ОСОБА_3 , яка повідомила, що проживає з неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квартирі свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 . Пояснила, що має наміри звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини після померлої матері ОСОБА_4 , а саме, будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована вона та її неповнолітня донька ОСОБА_6 , іншого помешкання на праві власності вона не має. Матері дитини, ОСОБА_3 , було роз`яснено важливість здійснення необхідних дії щодо успадкування за законом частини житлового будинку після померлої матері за адресою: АДРЕСА_1 , де має право користування її неповнолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою захисту житлових прав та законних інтересів дитини.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що заявника знає з 1988 року, заінтересовану особу ОСОБА_3 , яка є донькою померлої дружини заявника, протягом останні 12 років не бачив за місцем проживання заявника та його померлої у 2021 року дружини. Бачив ОСОБА_9 за вказаною адресою, ще дівчиною. З заявником та померлою дружиною спілкувався часто так як проживає через будинок від нього. Які існували стосунки між позивачем та відповідачем сказати не може з цього приводу із позивачем не спілкувався. Відомо, що до відповідача, коли остання проживала за вказаною адресою, приїжджав чоловік і донька. Чи проживали останні разом у будинку сказати не може.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що заявника та ОСОБА_3 знає близько 20 років, яка є падчеркою заявника та рідною донькою його померлої дружини. З заявником та його померлою дружиною підтримували дружні відносини так я як є сусідами з 2007 року. ОСОБА_3 за місцем проживання заявника бачив останній раз на початку 2000 років. З заявником та померлою бачилися часто протягом останніх 10 років та бував у них вдома. Тема особистих відносин між відповідачем та позивачем ніколи з останнім не піднімалася, це було «табу», що відбулося між ними та по якій причині йому не відомо. Вказав, що під час проживання відповідача за вказаною адресою, він інколи, десь один раз на тиждень бачив, як відповідач з чоловіком і донькою ходили в бік домоволодіння.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що заявника знає близько 20 років, підтримує дружні стосунки так як його померла у 2021 року дружина є його рідною сестрою, а ОСОБА_3 знає з 1982 року народження яка приходиться йому племінницею. Спілкувався з сестрою та заявником останні 5 років часто близько 2-3 разів в тиждень та бував у них вдома і за цей час племінниці не бачив, знає що вона проживає окремо. Вказав, що до 2012 року відповідач разом з чоловіком та дитиною проживали за вказаною адресою, щодо реєстрації відповідача йому нічого не відомо. Зі слів сестри відповідач з сім`єю виїхала в м. Одеса, причина йому не відома.
Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про день місце і час розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки за відсутності відзиву, суд вирішив на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення заявника, представників, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.
12.12.1997 року заявник, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 12.12.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 423.
18.07.2003 року ОСОБА_4 придбала будинок за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.07.2003 року, бланк ВАМ №628965, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., зареєстровано в реєстрі №7300, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке МБТІ» 20.08.2003 року, номер запису 1673 в книзі 14.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 20.12.2021 року, актовий запис №4062.
04.07.2021 року до майна померлої ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. була заведена спадкова справа за №42/2023 (номер у спадковому реєстрі 70882234).
15.08.2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. видано свідоцтво про право власності (зареєстровано в реєстрі за №1946) ОСОБА_1 , який є тим з подружжя, який пережив дружину ОСОБА_4 , та якому належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 15.08.2023 року, що підтверджується копією витягу з Держаного реєстру речових прав № 342864385 від 15.08.2023 року.
Також, 15.08.2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої дружини ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що спадщину прийняли два спадкоємця першої черги: чоловік ОСОБА_1 і дочка ОСОБА_3 , які мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину по 1/4 частці вказаного житлового будинку.
Суд звертає увагу, що позивач, після отримання свідоцтва на 1/2 частку вказаного житлового будинку, звернувся до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину, яка за матеріалами спадкової справи була прийнята відповідачем, як спадкоємцем першої черги.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено що відмова нотаріуса видати ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої дружини ОСОБА_4 , мотивована тим, що спадщину прийняли два спадкоємця першої черги: чоловік ОСОБА_1 і дочка ОСОБА_3 , які мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину по 1/4 частці вказаного житлового будинку.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 , заяви про відмову від спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подавала.
Допитані в судовому засіданні свідки вказують, що ОСОБА_3 не проживала за адресою реєстрації разом із спадкодавцем на час смерті останньої.
В судовому засіданні встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована також неповнолітня онука спадкодавця - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має право користуватися житловим будинком за адресо: АДРЕСА_1 .
Позивач визначив у заяві вимогу про встановлення факту непроживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та неприйняття останньою спадщини після померлої матері, а також визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Судом встановлено, що позивач звертався до Крюківського районного суду м. Кременчука з заявою про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 зі спадкоємцем, яка ухвалою від 18.12.2023 року (справа № 537/3677/23) була залишена без розгляду. Підставою залишення судом заяви без розгляду стало встановлення судом, що вказаний факт, який просить встановити заявник не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки є інший спадкоємець і встановлення такого факту направлене на фактичне усунення його від спадкування та відповідно вплине на спадкові права й обов`язки іншого спадкоємця, отже є спір про право, який має вирішуватися у порядку позовного, а не окремого провадження.
Суд звертає увагу, що згідно даної заяви позивач прохав суд, крім встановлення факту постійного не проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, також встановити факт не прийняття нею спадщини, що прямо вказує, на вчинення позивачем дій, спрямованих на обмеження прав відповідача під приводом встановлення юридичного факту.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Суд враховує висновки Верховного Суду, однак з урахуванням обставин даної конкретної справи суд зазначає наступне.
Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Стаття 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач та її дитина зареєстровані у означеному вище будинку, як члени сім`ї власника, зі згоди власника, що у судовому порядку не оспорювалося, тому вважається, що вони набули права користування цим житлом на законних підставах.
Відповідно до СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Суд при вирішенні даного спору враховує, що відповідач не написала заяву про відмову від спадщини (не виразила активних дій) та прийняла спадщину належним чином, будучи зареєстрованою за вказаною адресою, (усвідомлюючи про наявність факту реєстрації її та її дитини), при цьому позивачем не надано суду беззаперечних доказів на спростування означеного, оскільки пояснення свідків мають певні протиріччя. При цьому встановлення такого факту, що направлене на фактичне усунення відповідача від спадкування та визнання права власності за позивачем, призведе до порушень прав неповнолітньої дитини, яка наразі зареєстрована за адресою спірного будинку.
Також суд звертає увагу, що стороною позивача не доведено належними і допустимими доказами, що відповідач разом із донькою за власною волею покинула місце своєї реєстрації, враховуючи той факт, що в ході судового розгляду встановлено, що між позивачем та відповідачем існували та існують напружені стосунки, так як останні з 2012 року взагалі не спілкуються між собою, а спілкування позивача з онукою, за твердженням позивача носить суто формальний характер і стосується, за його поясненнями, тільки часу коли він отримує пенсію. При цьому, стороною позивача суду також не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач та її неповнолітня донька мають у власності житло, що впливає на всебічний і повний розгляд справи по суті, що впливає на житлові права неповнолітньої дитини.
Також, суд звертає увагу, що всі допитані в судовому засіданні свідки не вказували на наяваність між сторонами добрих родинних чи сімейних відносин, вказували на те, що ця тема була "табу" при спілкуванні з позивачем і їм невідомі можливі істинні причини не проживання відповідача за місцем реєстрації та дійсні відносини між сторонаи, в тому числі і рідний брат померлої, який є рідним дядьком відповідача.
Також, суд критично оцінює посилання позивача в позовній заяві на те, що буцімто відповідач не претендувала на спадщину, враховуючи пояснення представника третьої особи щодо спілкування з відповідачем, в ході якого остання стверджувала, що не відмовляється від спадщини та має бажання отримати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, вказана обставина, щодо відсутності наміру успадкування відповідачем 1/4 частини житлового будинку стороною позивача в ході судового розляду не доведена належними та допустимими доказами.
При цьому, суд не може визнати, як правову позицію відповідача, відомості надані відповідачем по телефону представнику органу опіки та піклування, у зв`язку з чим виносить заочне рішення, однак суд враховує наявність факту такої розмови та висловлену відповідачем думку з приводу позову.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вказаний факт, який просить встановити позивач не доведений належним чином, а тому і вимога про визнання права власності в порядку спадкування, яка є похідною, є безпідставною, тож у задоволенні позовної заяви суд відмовляє.
Судові витрати суд залишає на позивачеві.
Керуючись ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 229, 256-257, 259, 263-265, 267, 273, 280-282, 315 ЦПК України, ст. 317,319,383,405, 1216-1218, 1221, 1261, 1268,1296 ЦК України, суд,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Мушинського О.Ю., Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.І. Хіневич
Повний текст рішення складено 27.01.2025 року.