Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1298/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.01.2025смт. Доманівка

21 січня 2025 р. Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кащак А.Я.

при секретарі Куш О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доманівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади в особі Доманівської селищної ради про визнання права на майнові права засновника в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на майнові права засновника Фермерського господарства «Пахарь» в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно до складу якого входить фермерське господарство «Пахарь», яке належало покійному згідно витягу з ЄДРЮФОП від 13.05.2016 р. та статуту затвердженого 11.04.2016 року. Будучи єдиною спадкоємицею першої черги, позивачка прийняла спадщину.

Приватним нотаріусом Лацановською С.М. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем до спадщини якого є його донька ОСОБА_1 , якій 25.10.2022 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного померлому майна. Проте, приватним нотаріусом позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у Статуті селянського (фермерського) господарства «Пахарь» відомостей про частку у статутному капіталі. Як зазначено в постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.05.2024 року, ОСОБА_2 було засноване ФГ «Пахарь», яке засноване на власності однієї особи, єдиним засновником і головою господарства якого був ОСОБА_2 та статутом ФГ не передбачено створення статутного капіталу. Отже у власності господарства відсутнє майно, на яке спадкоємець вимагає видати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи наведене, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, позивач не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника ФГ «Пахарьв», а тому змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту ФГ «Пахарь», які пов`язані із зміною засновників вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_2 . Так як, на даний час вона позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді майнових прав засновника на фермерське господарство, оскільки має намір продовжувати діяльність фермерського господарства, від спадщини не відмовлялась та бажає продовжити займатися всіма справами, пов`язаними із веденням фермерського господарства просить суд, визнати за нею майнові права засновника на ФГ «Пахарь».

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача адвокат Вовчанська Г.С. подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник Доманівської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак представник відповідача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Дослідивши докази по справі, вивчивши матеріали суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 листопада 2021 року, актовий запис № 826.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

ОСОБА_2 за життя був засновником і головою Фермерського господарства «Пахарь» в с. Володимирівка (Володимирівська сільська рада), Доманівського району, Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи № 14 від 15.03.2000 року, витягом з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.05.2016 року, згідно якого ОСОБА_2 є єдиним засновником ФГ «Пахарь» та копією статуту ФГ «Пахарь».

Таким чином після смерті ОСОБА_2 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої окрім іншого якої входять права засновника на юридичну особу ФГ «Пахарь».

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Володимирівською сільською радою, Доманівського району, Миколаївської області та свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 , згідно якого після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області заведено спадкову справу № 53/2022.

Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, є його донька ОСОБА_1 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця.

Постановою приватного нотаріуса Вознесенського району нотаріального округу Миколаївської області від 13.05.2024 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно фермерського господарства «Пахарь» на частку в статутному капіталі цього господарства, оскільки ОСОБА_2 було засноване фермерське господарство «Пахарь», статут якого був зареєстрований, як юридична особа, код ЄДРОПОУ юридичної особи 30762362, за наступними змінами, яке засноване ОСОБА_2 та який є головою даного господарства. Вказаним статутом не передбачено створення статутного капіталу.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.05.2016 року, зазначено: «Фермерське господарство «Пахарь» - місце розташування якого: Україна, Миколаївська область, Доманівський район, с.Володимирівка (Володимирівська сільська рада).

Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса і оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1, ч.4 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закон. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно до норм ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно статті 20 зазначеного Закону, майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства може переходити до спадкоємців засновника.

Дані висновки відповідають правовій позиції, зазначеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, провадження № 14-63 цс 20. Велика Палата Верховного Суду в пункті 43 зазначеної Постанови вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства.

Оскільки права засновника ФГ «Пахарь» є майновими правами, то в силу приписів ст.ст.177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини. Згідно норм ст.1219 ЦК України, майнові права засновника (члена) фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Будь яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника (члена) фермерського господарства Цивільний кодекс України не містить.

У роз`ясненнях, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

У зв`язку із вищевикладеним, зважаючи на те, що позивачка як спадкоємець померлого засновника фермерського господарства бажає продовжити діяльність фермерського господарства, а його смерть не означає припинення діяльності цієї юридичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) майнові права засновника Фермерського господарства «Пахарь» (, юридична адрес: Україна, 56455 Миколаївська область, Вознесенський район, село Володимирівка), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Доманівська селищна рада, , юридична адреса: с-ще. Доманівка, вул. Центральна,48, Вознесенського району, Миколаївської області, 56401.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ А.Я. КАЩАК