Провадження № 2-н/712/34/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2024 року, через систему «Електронний суд», заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ у сумі 10495,15 грн., 3% річних у сумі 806,58 грн. та інфляційних витрат у сумі 3045,02 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Звертаючись до суду з даною заявою, ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» просить стягнути з боржника заборгованість, інфляційні збитки та 3% річних. Відповідно до наданого заявником розрахунку інфляційні збитки та 3% річних нараховані за період з 26.05.2022 по 16.12.2024.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні ведений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває до теперішнього часу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

У подальшому Постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 скасовано мораторій на нарахування пені й штрафів за заборгованість з оплати житлового-комунальних послуг.

Відтак, у період з 24.02.2022 до 30.12.2023 (дата набрання законної сили Постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023) діяв мораторій на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням.

Однак, не зважаючи на пряму заборону щодо нарахування штрафних санкцій, починаючи з 24.02.2022 до 30.12.2023, заявник просить стягнути з боржника 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за надані послуги постачання природного газу, у тому числі за період з 26.05.2022 по 16.12.2024.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення 3 % річних та сум інфляції за період з 26.05.2022 по 16.12.2024 не є безспірними, а тому такі стягнення не можуть бути проведені у безспірному порядку, у порядку наказного провадження.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, за вище встановлених судом обставин вбачається, що характер наявних між сторонами відносини не є безспірним, а отже вимоги заявника не можуть бути задоволені в порядку наказного провадження.

Відтак, у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до положень ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно з п.1 ч.1ст.353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 27, 97, 162, 165 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцятиднів в порядку, визначеному ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.Є. Токова