РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа: ТДВ «Стахова група «Оберіг», про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та Селянським (фермерським) господарством «Злагода» (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3114/218/005026. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Skoda, НОМЕР_1 . 05.08.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda, BH4485EX, та транспортного засобу ВАЗ, НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 по справі № 522/16275/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. До ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернулася потерпіла особа, у зв`язку з чим позивач здійснив виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 107923/1 у розмірі 31814,53 грн на користь потерпілої особи. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного ВАЗ, НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг», та остання здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22 540,43 грн. на користь Позивача. Отже, позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 9 274,10 грн. (31 814,53-22540,43) з відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди (винуватця ДТП) та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч.2 ст.1187 та ч.1 ст.1194 ЦК України.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, клопотань чи відзиву по справі не надавав.

Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 05.08.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda, BH4485EX, та транспортного засобу ВАЗ, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 відповідача у справі.

Транспортний засіб Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , належить СФГ «Злагода», страховиком якого є позивач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3114/218/005026.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 по справі № 522/16275/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

До ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернулася потерпіла особа, у зв`язку з чим позивач здійснив виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 107923/1 у розмірі 31814,53 грн на користь потерпілої особи, що підтверджено платіжною інструкцією від 23.10.2021 №18091.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного ВАЗ, НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг», та остання здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22 540,43 грн. на користь Позивача.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 9 274,10 грн (31 814,53-22540,43).

Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п) 3 ч.1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до п) 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.12.2020 року по справі № 352/1384/18 зазначено, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 03.09.2018 року у справі № 464/1937/16-ц.

З матеріалів справи чітко встановлено, що страховик потерпілої особи, у якого застраховано майнові інтереси останнього щодо володіння, користування та розпорядження транспортним засобом Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив останньому виплату страхового відшкодування в розмірі 31814,53 грн. подальшому, такий страховик потерпілої особи звернувся до страховика винуватця ДТП відповідача, в порядку суброгації. Останнім відшкодовано позивачу частину страхового відшкодування, а саме 22540,43 грн.

Отже, враховуючи викладені обставини справи, з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 9 274,10 грн, як з особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди (винуватця ДТП) та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч.2 ст.1187 та ч.1 ст.1194 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 280-283,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа: ТДВ «Стахова група «Оберіг», про відшкодування збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», , в рахунок відшкодування збитків 9274,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», , сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков