Справа № 349/1151/24
Провадження № 2/349/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

учасник справи: відповідач ОСОБА_1

встановив:

У червні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», інтереси якого представляє адвокат Городніщева Є.О., пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення 79 700,00 грн. заборгованості за кредитним договором №6527524 від 03 квітня 2023 року.

В обгрунтування позову зазначено, що 03 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №6527524. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 20 000,00 грн. строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Дата останнього платежу по кредиту 28 березня 2024 року. ТОВ "Аентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало і надало ОСОБА_1 кредит у сумі 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

27 листопада 2023 року на підставі договору факторингу №27.11/23-Ф ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право вимоги до ОСОБА_1 на суму 55 820,00 грн. з яких основний борг - 20 000,00 грн., 35 820,00 грн - відсотки.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на день подання позову до суду становить 79 700 грн., з яких 20 000 грн заборгованості за кредитом, 59 700 грн заборгованість за процентами. Позивачем в межах строк укредитування нараховано відсотки за 60 календарних днів з 03 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року на суму 23 880,00 грн.

З цих підстав просили позов задовольнити, стягнути з відповідача вищезазначену суму, а також судові витрати - судовий збір в сумі 2422, 40 і витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.

У процесі розгляду справи представник позивача на підставі рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" просив змінити назву позивача на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", про що надав суду копію цього рішення і виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, додаткову угоду №1 до договору №28/03-2024 про надання правової допомоги від 28 березня 2024 року.

Відповідач подав відзив на позов. У відзиві зазначив, що позов документально не обгрунтований, а тому до задоволення не підлягає. Позивачем не підтверджено факт надання йому кредитних коштів, факт невиконання ним умов кредитного договору, відсутній досудовий порядок врегулювання цього спору, проценти за користування кредитом не підлягають до задоволення з тих підстав, що не доведено документально виконання умов договору факторингу. Крім того, вважає, що витрати на правничу допомогу є завищеними. З цих підстав просив у позові відмовити повністю.

Ухвалою судді від 26 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі, за клопотанням представника позивача витребувато в АТ КБ "Приватбанк" додаткові письмові докази.

Ухвалою суду від 27 листопада 2024 року визнано потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення.

Представник позивача у судове засідання не прибув, направив на адресу суду клопотання про слухання справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав частково на суму 20000,00 грн. тіла кредиту та відсотків, нарахованих в межах строку 30 днів за відсотковою ставкою 1,692% на суму 338, 40 грн., оскільки саме такі умови кредитування йому були запропоновані первісним кредитором. Також просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки заявлена позивачем сума є неспівмірною зі складністю цієї справи.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 уклав договір №6527524 про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна», що підтверджується паперовою копією договору, долученою до позовної заяви. Сума кредиту згідно з договором становить 20 000,00 грн, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка в розмірі 1,99 % в день і застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.4 цього договору (360 днів). Договір підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4295 03 квітня 2024 року. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4295 03 квітня 2023 року о 13 год. 08 хв. ОСОБА_1 підписано додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №6527524 від 03 квітня 2023 року з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту.

Копією договору факторингу від 27 листопада 2023 року №27.11/23-Ф, укладеного з ТОВ «Авентус Україна», та витягом з реєстру боржників до нього підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6527524 на суму 55 820,00 грн. з яких 20000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35820,00 - сума заборгованості за відсотками.

Ця сума боргу підтверджена розрахунком заборгованості, сформованим первісним кредитором за період з 03 квітня 2023 року. Відсотки нараховані станом на 02 липня 2023 року.

Позивач нарахував відсотки за 60 днів з 03 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року на суму 23 880 грн. ( 20000,00Х1,99= 398,00 грн. Х60 = 23 880,00 грн.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2023 року відповідач підписав договір №6527524 про надання споживчого кредиту.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

У кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, зокрема орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи з обраних позичальником умов кредитування, у тому числі розмір кредиту, процентну ставку за користування кредитом, розмір відсотків. Відповідач підписав додаток №1 до цього договору з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту з запропонованими умовами кредитування.

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит.

Судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання за цим кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» виконало своєчасно і повністю, надававши відповідачу кредиті кошти. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. на картковий рахунок, що підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 30 липня 2024 року №20.1.0.0.0/7-240725/39044 року про переказ коштів в сумі 20 000 грн. 03 квітня 2024 року на карту № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач визнав, що кошти тіла кредиту він не повернув, тому до стягнення в цій частині підлягає сума 20 000,00 грн.

Вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає до задоволення, оскільки проценти за користування кредитом, нараховані в межах строку кредитування.

За розрахунком, який наданий первісним кредитором, на 26 листопада 2023 року сума боргу за процентами становила 35 820,00 грн. Проценти первісним кредитором нараховано по 02 липня 2023 року. Позивачем проценти нараховано в межах строку кредитування за 60 днів з 03 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року (20000,00Х1,99= 398Х60 = 23 880 грн.).

Згідно витягу з реєстру боржників, як додатку №1 до договору факторингу №27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором 6527524 становила 55 820,00 грн. ( з яких 20 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 35 820,00 - сума заборгованості за відсотками).

Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів з 03 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено укладання кредитного договору, набуття права вимоги та наявність заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 29 700 грн., з яких 20 000,00 грн. тіло кредиту, 59700,00 грн. проценти за користування кредитом, шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідачем не спростовано надані докази і вимоги про визнання цього договору недійсним, зміни або розірвання договору ОСОБА_1 не було заявлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають до виконання.

Відповідачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведено, що договір з первісним кредитором було укладено терміном на 30 днів з відсотковою ставкою 1,692%.

За статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке перейменовано на "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 10 00,00 грн.

На підтвердження цих витрат надано: договір про надання правничої допомоги; звіт про надання правової допомоги; рахунок на оплату по замовленню; платіжну інструкцію на 10 000,00 грн;

За ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

З урахуванням необхідності дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з врахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд визначає витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 грн.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю з відповідача підлягає до стягнення 2422, 40 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №6527524 від 03 квітня 2023 року в сумі 79700,00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот грн.), з яких 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн.) - тіло кредиту, 59700,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот грн.) проценти за користування кредитними коштами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати в в розмірі 4 922,40 грн. (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві грн. 40 коп.) з яких - судовий збір в розмірі 2422, 40 грн . (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.), витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 24 січня 2025 року.

Суддя О.О.Гаврилюк