ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2665/24

Провадження № 22-ц/820/286/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/2665/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Возним Миколою Вікторовичем,на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2024 року, у складі судді Козачук С.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 96435,58 грн та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 15.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15.03.2020. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 28.12.2020 прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором перевищило 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Оскільки відповідач жодних дій на погашення заборгованості не вживав, станом на 21.03.2024 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» по кредиту становить 96435,58 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість станом на 21 березня 2024 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 березня 2020 року в розмірі 96435 гривень 58 копійок та судовий збір в розмірі 3028 гривень.

Суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Після підписання заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ОСОБА_1 виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно з Тарифами, та повернути кредит. Згідно з випискою по рахунку відповідач користувався кредитними коштами і вносив платежі на погашення заборгованості, розрахунок заборгованості відповідач не оспорював, тому суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2024 року заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через свого представника адвоката

Возного М.В., посилаючись на порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце судового засідання, оскільки матеріали справи не містять даних щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, а направлені судові повістки за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_1 не отримував, адже не проживає за даною адресою. Вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було застосовано закон, який підлягає застосуванню. Позивач зробив неправильний розрахунок заборгованості по кредиту, оскільки тіло кредиту до 24.02.2022 складає 80000 грн, що підтверджується роздруківкою з додатку «Монобанк». Також зазначив, що відповідач використав кредит на суму 99463,58 грн, що не відповідає дійсності, так як кредитний ліміт по картці на 19463,58 грн менший ніж відповідач використав. Позивач в період з 24.02.2022 по 21.03.2024 безпідставно нараховував відповідачу відсотки за порушення грошового зобов`язання, які зараховано до тіла кредиту.

Апелянт вважає, що не підлягають стягненню відсотки, нараховані за порушення грошового зобов`язання.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 20 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Від представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Возного М.В. надійшла заява про слухання справи за відсутності його та відповідача, в якій вказав, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Апелянт ОСОБА_1 , позивач АТ «Універсал Банк» про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 15.03.2020 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву, в якій зазначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови (а.с.9).

Відповідно до п. 3 підписаної анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердив, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць.

В пункті 6 анкети-заяви зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором; також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Окрім того, ОСОБА_1 , підписавши дану анкету-заяву удосконаленим електронним підписом, який є аналогом власноручного підпису, погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 12.07.2024 року ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 , тип рахунку Чорна картка, надано карту за № НОМЕР_1 , зі статусом активна до 10/24.

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 12.07.2024 року вбачається, що 15.03.2020 року ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.03.2020 року встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 20000 грн, 29.09.2020 року - 45000 грн, а 22.02.2021 року збільшено кредитний ліміт до 80000 грн.

28.12.2022 АТ «Універсал Банк» направило відповідачу повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15.03.2020 року заборгованість відповідача станом на 21.03.2024 року по кредиту становить 96435,58 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підписавши анкету-заяву від 15 березня 2020 року (а.с. 9), сторони визначили, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів, а у разі виходу за пільговий період на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Таким чином, АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з істотних умов кредитного договору, а саме в частині пільгового періоду користування кредитним лімітом та нарахування відсоткової ставки.

За період з 15.03.2020 року по 21.03.2024 року ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами банку і сплачував платежі за користування коштами банку, що підтверджується довідкою про рух коштів по картці від 12.07.2024.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитом (тілом), та крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг з тарифів за карткою monobank, паспорт споживчого кредиту monobank та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як невід`ємну частину укладеного договору.

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Крім того, колегія суддів зазначає, що долучені банком копії умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» набрали чинності лише 27.11.2021, тоді як анкету-заяву відповідач підписав 15.03.2020.

Отже, відсутні підстави вважати, що саме ці умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Крім того, у паспорті споживчого кредиту картки monobank зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів. Ця інформація зберігає чинність до 01.01.2023.

Таким чином, паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, надані банком витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг тарифів за карткою monobank і паспорт споживчого кредиту картки monobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що підписана відповідачем анкета-заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та помилково посилався у рішенні на пункти умов і тарифів, тому рішення слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Відповідно до виписки з відображенням руху коштів по картці від 12.07.2024 та розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.03.2020 ОСОБА_1 своєчасно не вносив платежі на повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 21.03.2024 залишок заборгованості за наданим кредитом складає 96435,58 грн.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75 (далі Положення) визначено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як клієнтські рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що наявна в матеріалах справи виписка за картковим рахунком клієнта ОСОБА_1 є належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та АТ «Універсал Банк», згідно з якою сума заборгованості станом на 21.03.2024 складає 96435,58 грн. Банком правомірно нараховано відсотки, оскільки в анкеті-заяві зазначено відсоткову ставку на місяць в розмірі 3,2%, відповідно річні відсотки становлять 38,4%, однак позивач нараховував відсотки за ставкою річних 37,2%.

Апелянт не погоджуючись із даною випискою та сумою заборгованості не спростував її та не надав іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по кредитному договору.

При цьому, відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Посилання апелянта на те, що відповідач не повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання є безпідставними.

Відповідно до листа Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 12.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований, але не проживає по АДРЕСА_1 (а.с.40).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, а саме поштова кореспонденція надсилалась на АДРЕСА_1 . З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що позовна заява з доданими документами отримана відповідачем за зареєстрованим місцем проживання 20 червня 2024 року, а судова повістка про виклик до суду на 14.00 год 13 вересня 2024 отримана відповідачем 26 липня 2024 року. Наведене свідчать про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, дану адресу ОСОБА_1 вказав і у своїй апеляційній скарзі. Тому, суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 376 ЦПК України однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та зробив правильний висновок про стягнення суми заборгованості визначеної позивачем, проте зробив помилкові висновки в мотивувальній частині рішення, щодо обставин укладення кредитного договору, тому рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а вимоги апеляційної скарги задовольнити частково.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції по суті вимог є правильним, але підлягає зміні його мотивувальна частина, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Возним Миколою Вікторовичем, задовольнити частково.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2025 року.

Судді : Т.В. Спірідонова

Р.С.Гринчук

А.М.Костенко