Провадження № 2/557/68/2025
Справа № 557/1607/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Юшко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання за місцем реєстрації

В С Т А Н О В И В:

1. Суть спору.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту непроживання за міцем реєстрації.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , актовий запис №03, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . Покійний чоловік постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема гараж в автомобільному кооперативі «Автолюбитель» в м.Рівне та житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Заповіту покійний не склав, а спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його дружина-позивач та два їх сини - ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, написавши у до нотаріуса відповідну заяву протягом встановленого строку. Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріальної дії, то отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину лише на її ім`я, оскільки їх син ОСОБА_2 на час смерті батька був зареєстрований у будинку за адресою їх проживання, тобто вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Позивач з цим не погоджується, оскільки її син спадщини після смерті не приймав, оскільки хоч він і зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 з 2013 року, але не проживав у ньому. На спадщину не претендує. З 2001 року ОСОБА_2 проживає з сім`єю в росії, де має сім`ю, а факт реєстрації у будинку разом із спадкодавцем, на думку позивача, сам по собі не свідчить про проживання разом із спадкодавцем та прийняття спадщини. З метою захисту свого порушеного права ОСОБА_1 просить суд встановити факт непроживання ОСОБА_2 , за місцем його реєстрації із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Гощанського районного Рівненської області від 09 жовтня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Гощанського районного суду від 05.06.2024 року було виправлено описки у вступній та резолютивній частинах ухвали суду від 26.04.2024 року.

Протокольною ухвалою 13.11.2024 року підготовче судове засідання відкладено на 25.11.2024 року.

Ухвалою Гощанського районного суду від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Позивач та її представник -адвокат Юшко С.І. в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі з підстав викладених у ній, просили її задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення розгляду справи у його відсутності на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст.13 ЦПК України).

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , актовий запис №03, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Той факт, що покійний перебував з позивачем ОСОБА_1 у шлюбі, який було зареєстровано 10.02.1973 року, актовий запис №152, стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Покійний чоловік позивача постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема і житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21536497 від 13.01.2009 року.

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - сини покійного, що стверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

З довідки, яка була видана 19.09.2024 Бабинською сільською радою Рівненської області за №1038, вбачається, що склад сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , наступний: син ОСОБА_5 ,1974 р.н., син ОСОБА_2 ,1978 р.н., який зареєстрований з 10.12.2013 року, але фактично за адресою не проживає.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №56752996 від 05.07.2019 року, приватним нотаріусом Ящук О.М. 05.07.2019 року заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 64417207, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.09.2024 року за №404/02-14, у відповідь на звернення ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Ящук О.М. було повідомлено позивача про неможливість видачі для неї свідоцтва про право на всю спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки крім неї, спадщину за законом прийняв і син спадкодавця ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом встановлення факту непроживання іншого спадкоємця разом із спадкодавцем на час його смерті.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 , який на час смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 (час відкриття спадщини), був зареєстрований за його адресою, а саме: АДРЕСА_1 , вважається таким, що прийняв спадщину за законом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що з позивачем вони проживають по сусідству, їх сім`ю знає з 2009 року. Син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на час смерті батька не проживав разом з ними у будинку, він з 2011 року в с.Горбаків Рівненської області не проживає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є невісткою позивача, одружена з її старшим сином з 2012 року. З часу, коли увійшла до сім`ї, брат її чоловіка не проживав з батьками в с.Горбаків Рівненської області.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що покійний чоловік позивача ОСОБА_3 його двоюрідний брат. Він знав його сина ОСОБА_9 , востаннє його бачив близько 20 років тому. Неодноразово буваючи в гостях у брата, його сина він там не бачив, на час смерті батька ОСОБА_9 з ним не проживав

Об`єктивні підставі ставити під сумнів показання вказаних свідків у суду відсутні.

Державна реєстрація особи у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за адресою реєстрації.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18).

Положеннями ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа пробиває, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально- медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Встановлення факту непроживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті чоловіка.

Оскільки, зібрані по справі докази та їх належна оцінка, свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично там не проживає, а проживає у російській федерації, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту непроживання відповідача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із урахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку про задоволення позову.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт непроживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 23.01.2025.

С у д д я П.В. Тишкун