справа № 379/725/24 головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
провадження № 22-ц/824/963/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Андросович Ганною Сергіївною на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа: Управління з питань захисту прав дітей м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) батьківських прав щодо його дітей: доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кіровограда та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Кіровограда. В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа: Управління з питань захисту прав дітей м. Кропивницького про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840 грн. 80 коп. судового збору.

29 лютого 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у розмірі 104 275 грн.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Андросович Ганна Сергіївна, 17 квітня 2024 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просила скасувати додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - Колесник Ганни Миколаївни про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції в порушення норм ст. 137 ЦПК України в мотивувальній частині рішення взагалі не зазначено перелік документів, на підставі яких було встановлено понесені позивачем витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи.

Також суд не з`ясував належним чином чи співмірні заявлені позивачем витрати зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У даному випадку, при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд не виходив з критерію розумності їхнього розміру, оскільки не врахував матеріальний стан відповідача і не з`ясував, чи зможе останній сплатити такі витрати позивачу.

Суд не врахував, що ОСОБА_1 на підставі мирової угоди добровільно відмовився від своєї частини нерухомого майна, яке було набуто колишнім подружжям за час шлюбу, на користь ОСОБА_2 ; сплачує аліменти на утримання обох дітей кожного місяця у розмірі 24 000,00 грн; має на утриманні ще одну дитину - доньку ОСОБА_6 , 2020 року народження; погіршення стану здоров`я самого відповідача.

Також суд не звернув увагу, що заявлена позивачем сума витрат є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Мотивувальна частина додаткового рішення також не містить посилань чи було дотримано позивачем або його уповноваженим представником вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2024 року дану справу було призначено головуючому судді Куліковій С.В., судді, які входять до складу колегії: Музичко С.Г., Болотов Є.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 травня 2024 року суддею Куліковою С.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Андросович Ганною Сергіївною на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа: Управління з питань захисту прав дітей м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 травня 2024 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

29 травня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Колесник Ганна Миколаївна подала відзив, у якому заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги вважаючи оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим.

Відповідно до Розпорядження Київського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 05 листопада 2024 року звільнено ОСОБА_7 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

У зв`язку з неможливістю суддею-доповідачем ОСОБА_7 продовжувати розгляд судової справи №753/12143/20 (а/п22-ц/824/10866/2024), відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного суду № 792/06,1-01/2 від 08 листопада 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2024 року дану справу було призначено головуючому судді - Березовенко Р.В., судді, входять до складу колегії: Мостова Г.І., Лапчевська О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року призначено справу до розгляду у суді апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Андросович Ганна Сергіївна вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, адвокат Колесник Ганна Миколаївна, діючи в її інтересах подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань щодо неможливості розгляду справи без їх участі не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасника справи, яка з`явилася у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції врахував складність справи, час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, принцип співмірності виконаної роботи та розміру її вартості та дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 50 000 грн.

Колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18 разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №757/60277/18-ц.

У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19 зазначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах від 09 червня 2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд має враховувати, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Тож, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Визначаючи порядок обчислення гонорару адвоката Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 виходила з наступного.

За змістом частини третьої статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

З аналізу ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі №904/4507/18.

Колегією суддів встановлено, що за текстом позовної заяви, на виконання вимог ст. 175 ЦПК України, позивач зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 14 300,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які розраховано по орієнтовній кількості 5 судових засідань.

Відповідно до відмітки на поштовому конверті заяву про стягнення витрат на правничу допомогу представником Разумовської Т.В. подано до суду 26 лютого 2024 року, тобто в межах визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України 5-денного строку після ухвалення 22 лютого 2024 року рішення по суті позовних вимог.

За умовами Договору №63 про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року, адвокат Колесник Г.М. зобов`язалася надавати клієнту правову допомогу відповідно до доручень ОСОБА_8 у справі.

Відповідно до розділу 6 Договору, гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатком до цього договору. Клієнт зобов`язаний оплатити гонорар та витрати, пов`язані з виконанням цього Договору в строки та на умовах, визначених додатковою угодою. В разі, якщо такі додатки не укладено, то гонорар сплачується відповідно до виставлених рахунків протягом трьох днів. В цьому випадку гонорар визначається відповідно до прайсу послуг Адвокатського бюро «Колесник Г.М «Легал Дефенс» та клієнт погоджується з такою умовою. Витрати, пов`язані з виконанням цього договору відшкодовуються у повному обсязі протягом трьох днів після виставлення рахунку.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 28 липня 2020 року до Договору №63 про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу з підготовки, подання позову про позбавлення батьківських прав, представництва та захисту у справі про позбавлення батьківських прав в обсязі та на умовах, передбачених Договором №63 про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року.

Відповідно до Додатку №1 до Договору, гонорар адвоката згідно Додаткової угоди №1 складається з наступних виплат: вступ у справу - 1300 дол. США; участь у судовому засіданні у І інстанції - 100 дол. США/ засідання; складання процесуальних документів - 50 дол. США/ год; ознайомлення з матеріалами справи - 100 дол. США/ виїзд.

Актом надання послуг №12/05 від 12 травня 2021 року за Договором №63 про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року, підтверджено надання адвокатом клієнту послуги вступу у справу, за результатом надання якої подано позовну заяву до Дарницького районного суду м. Києва у справі №755/21243/20. Загальна вартість наданих послуг складає 36 010,00 грн.

На підставі рахунку на оплату №99 від 11 серпня 2020 року ОСОБА_2 сплачено 36 010,00 грн.

На підставі рахунків на оплату №80 від 29 жовтня 2021 року та №89 від 12 листопада 2021 року, ОСОБА_2 сплачено 5 263,00 грн за участь адвоката у судових засіданнях.

Відповідно до Акту надання послуг №23/01 від 23 січня 2024 року, адвокат Колесник Г.М. надала, а клієнт - позивач ОСОБА_2 прийняла надану правову допомогу на загальну суму 65 320,00 грн., а саме:

складання процесуальних документів:

аналіз отриманого відзиву у справі - 1 год - 1 930,00 грн;

збір документів, підготовка та подача відповіді на відзив - 3 год - 5 790,00 грн;

аналіз отриманих відповідей на адвокатські запити - 1 год - 1 930,00 грн;

підготовка та подача заяви про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - 2 год - 3 860,00 грн;

підготовка та подача клопотання про призначення судово-психологічної експертизи - 3 год - 5 790,00 грн;

підготовка та подача заяви про виклик свідка - 1 год - 1 930,00 грн;

підготовка та подача заяви про допит особи - 1 год - 1 930,00 грн;

підготовка та подача заяви про заслуховування дитини в судовому засіданні - 1 год - 1 930,00 грн;

підготовка та подача клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів та клопотання про витребування доказів - 2 год - 3 860,00 грн;

підготовка та подача клопотання про долучення доказів - 2 год - 3 860,00 грн;

аналіз додаткових пояснень представника відповідача - 1 год - 1 930,00 грн;

підготовка та подача клопотання про долучення документів до матеріалів справи - 2 год - 3 860,00 грн;

участі у судовому засіданні 29 жовтня 2021 року - 3 860,00 грн;

участь у судовому засіданні 03 травня 2023 року - 3 860,00 грн;

участь у судовому засіданні 06 листопада 2023 року - 3 860,00 грн;

участь у судовому засіданні 18 січня 2024 року - 3 860,00 грн;

участь у судовому засіданні 21 лютого 2024 року - 3 860,00 грн;

ознайомлення з матеріалами справи - 1 виїзд - 7 720,00 грн.

Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсяг наданих послуг, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 50 000,00 грн.

Визначаючи розмір витрат, які сторона позивача понесла у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів крім іншого, враховує положення ч. 4 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Встановлено, що звертаючись до суду з позовом у грудні 2020 року, позивачка зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у справі у розмірі 14 300,00 грн, які розраховано по орієнтовній кількості 5 судових засідань.

Оскільки на час звернення до суду з позовом ОСОБА_2 було оплачено послуги адвоката за вступ у справу у розмірі 36 010,00 грн, однак не заявлено про необхідність їх відшкодування, відсутні підстави вважати, що саме ці витрати позивачка не могла передбачити на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, а тому такі витрати не підлягають компенсації за рахунок ОСОБА_1 .

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та додаткову постанову Верховного суду від 31 липня 2024 року у справі №758/11022/21).

З урахуванням цього не підлягає компенсації за рахунок відповідача вартість підготовки клопотань про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також про призначення судово-психологічної експертизи, оскільки вказані клопотання залишено без задоволення.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про віднесення до судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, аналіз процесуальних документів, адже такі дії не відносяться до видів адвокатської діяльності.

Апеляційний суд враховує, що за участь у судовому засіданні 29 жовтня 2021 року ОСОБА_2 сплачено 2 645,00 грн, а не як то зазначено у Акті надання послуг №23/01 від 23 січня 2024 року - 3 860,00 грн.

Арифметично неправильним є й обрахунок 1 виїзду адвоката для ознайомлення з матеріалами справи на суму 7 720,00 грн, а не 3 860,00 грн.

Складання клопотань про витребування доказів та про долучення доказів не є складним документом та на переконання колегії суддів, їх обрахунок у більшому розмірі ніж 1 930,00 грн не відповідає критерію розумності.

З урахуванням вищевикладеного, з огляду на фактичний обсяг послуг, наданих ОСОБА_2 адвокатом Колесник Г.М., їх дійсність, необхідність, відповідність складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), співмірність часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), майнового стану учасників справи, колегія суддів вважає, що загальна вартість послуг, наданих адвокатом у справі не перевищує 39 315,00 грн, а тому у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог та положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає, що відшкодуванню з Чорного О.А. на користь ОСОБА_2 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн, оскільки саме цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року підлягає зміні в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, шляхом їх зменшення до 30 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Андросович Ганною Сергіївною - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року - змінити, зменшивши суму стягнутих витрат на правничу допомогу з 50 000,00 грн до 30 000 (тридцять тисяч гривень) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23 січня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова