Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1024/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/1024/24,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

предмет позову зміна способу стягнення та розміру аліментів, шляхом їх зменшення,

представник позивача Лукіянчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів в порядку загального позовного провадження справу,

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

18.06.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукіянчук О.М. звернулася до суду з даним позовом, у якому просила: змінити спосіб стягнення та зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області у справі № 677/1836/17 від 27.08.2018 року та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2/6 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку та не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття; зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області у справі № 677/347/23 від 15.05.2023 року та стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 27.08.2018 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області у справі № 677/1836/17 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. 27.09.2018 року Красилівським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист для пред`явлення до виконання вищевказаного рішення суду до державної виконавчої служби. 22.03.2024 року головним державним виконавцем Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Болюх А.М. відкрито виконавче провадження № 74473970 за виконавчим листом, виданим 27.09.2018 року Красилівським районним судом Хмельницької області у справі № 677/1836/17.

15.05.2023 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.03.2023 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років ІНФОРМАЦІЯ_4 років. 20.06.2023 року Красилівським районним судом видано виконавчий лист для пред`явлення до виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької об від 15.05.2023 року по справі № 677/347/23 державною виконавчою службою.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, оскільки в нього змінилося матеріальне становище: позивач на даний момент ніде працює, доходу немає, у зв`язку з чим не може сплачувати аліменти в тому обсязі, який стягнуто судом раніше. Вказав, що факт відсутності у нього доходу підтверджується відомостями Державного реєстру фізичних осіб - платників податків №2210-24-02874 від 12.06.2024 р.

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 74473970, складеним 04.06.2024 року Хмельницьким відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області у боржника ОСОБА_1 сукупний розмір заборгованості станом на 01.06.2024 рік з березня по травень 2024 рік становить 9588 грн 00 коп. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 73972119, складеним 05.06.2024 року Хмельницьким відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області у боржника ОСОБА_1 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.06.2024 рік з березня 2023 року по травень 2024 року становить 47 515 грн 68 коп. З розрахунків заборгованості видно, що аліменти боржником ОСОБА_1 не сплачувалися та державним виконавцем не стягнуто. Тому у позивача виникла заборгованість за двома рішеннями суду і він не може ні її погасити, ні сплачувати вчасно аліменти.

Вважають, що якщо ОСОБА_1 має трьох дітей від двох жінок, то сукупний розмір аліментів, який має з нього стягуватись, становить половину його заробітку(доходу), тобто по 1/6 частині на кожну дитину, але за двома рішеннями в сукупності з позивача стягнуто значно більше, ніж передбачено законодавством.

На підставі наведеного, представник позивача просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подала.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позов, у якому позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, вказавши, що позивач не має правових підстав для звернення до суду з даним позовом, позивач, на підтвердження того, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він на даний момент не працює, та не має доходу, не надав доказів того, що він раніше працював, а також те, що він намагався знайти роботу, та звертався за допомогою по працевлаштуванню до центру зайнятості. Вважає, що надана позивачем довідка відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків свідчить лише про те, що позивач протягом року (з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року) офіційно не працював та не сплачував ніяких податків, вказана довідка не є доказом зміни матеріального становища позивача, не є доказом неспроможності позивача працювати та надавати утримання у розмірі, визначеному рішенням суду. Стверджує, що позивач та відповідач ОСОБА_2 проживають за однією адресою, перебувають у шлюбі, отримавши у вересні 2018 року виконавчий лист, ОСОБА_2 до березня 2024 року не зверталась до виконавчої служби із заявою про примусове стягнення аліментів, що свідчить про те, що позивач має дохід, який використовує для матеріального забезпечення своїх та потреб своєї сім`ї, але який умисно приховує та не сплачує аліменти на її утримання.

Представник позивача адвокат Лукіянчук О.М. подала відповідь на відзив ОСОБА_3 , у якому не погодилась з доводами відповідача, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що загальний розмір аліментів на трьох дітей має складати половину заробітку (доходу), тобто 1/2 частину заробітку доходу платника аліментів, що, відповідно, складає по 1/6 частині на кожну дитину, та на те, що позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка навчається у визначеному рішенням суду розмірі.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_8 подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позов, у якому позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, про причини неявки суд не повідомила.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

05.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

07.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

Позивач ОСОБА_1 є батьком дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.08.2018 року у справі № 677/1836/17 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.08.2018року і до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається із змісту рішення від 27.08.2018 року, ОСОБА_1 , на час звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на двох синів, не був працевлаштований, та сплачував аліменти на дитину від першого шлюбу.

На виконання вказаного рішення Красилівським районним судом Хмельницької області 27.09.2018 видано виконавчий лист № 677/1836/ 17, який звернутий ОСОБА_2 до примусового виконання у 2024 році, що підтверджується копією постанови головного державного виконавця Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.03.2024 про відкриття виконавчого провадження № 74473970.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.05.2023 року у справі № 677/347/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.03.2023 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання вказаного рішення Красилівським районним судом Хмельницької області 20.06.2023 видано виконавчий лист № 677/347/23.

Згідно з долученим до позовної заяви розрахунком (а.с. 11), державним виконавцем Хмельницького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Арещенковою Н.М. 05.06.2024 проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів стосовно боржника ОСОБА_1 станом на 01.06.2024 по виконавчому документу (розмір аліментів, визначений у виконавчому документі - 25%, розмір доходу/середня заробітна плата для цієї місцевості 8801,70 грн у березні 2023 року, та 12993 грн у квітні 2023 року травні 2024 року) за період з березня 2023 року по травень 2024 року у розмірі 47515,68 грн, при цьому номер виконавчого документу, номер виконавчого провадження, та стягувача у розрахунку не зазначено.

Згідно з долученим до позовної заяви розрахунком (а.с.12), державним виконавцем Хмельницького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Арещенковою Н.М. 04.06.2024 проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів стосовно боржника ОСОБА_1 станом на 01.06.2024 по виконавчому документі (розмір аліментів, визначений у виконавчому документі 23196, розмір доходу/середня заробітна плата для цієї місцевості - 3196 грн), за період з березня 2024 року по травень 2024 року у розмірі 9588 грн, при цьому номер виконавчого документу, номер виконавчого провадження, та стягувача у розрахунку не зазначено.

Згідно з долученими копіями свідоцтв про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 від 10.05.2019, та ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 від 10.05.2019, їх матір`ю є відповідач ОСОБА_2 .

Копію свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_3 позивач до позовної заяви не долучив, що позбавляє суд перевірити твердження позивача, що він сплачує аліменти на дітей від різних жінок.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного за рішеннями суду, позивач вказує, що в нього змінилося матеріальне становище: він на даний момент ніде працює, доходу немає, у зв`язку з чим не може сплачувати аліменти в тому обсязі, який стягнуто судом раніше. Стверджує, що факт відсутності у нього доходу підтверджується відомостями Державного реєстру фізичних осіб - платників податків №2210-24-02874 від 12.06.2024 року.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.06.2024, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 12.06.2024 року за №2210-24-02874, за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 відсутня (а.с. 15).

Інформація, що ОСОБА_1 отримував доходи за період з 27.08.2018 року по четвертий квартал 2023 року в матеріалах справи відсутня.

Як вбачається з копії рішення суду від 27.08.2018 по справі № 677/1836/17, яким з позивача стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на час ухвалення у справі рішення ОСОБА_1 не був працевлаштований, та не мав стабільного доходу.

Копію рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.05.2023 року у справі № 677/347/23 яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, позивачем до позовної заяви не долучено.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 був працевлаштований після ухвалення судом 27.08.2018 року рішення у справі № 677/1836/17, та працював на час ухвалення судом рішення (15.05.2023 року) у справі № 677/347/23 про стягнення з нього аліментів, а тому в судовому засіданні не здобуто доказів, що у нього погіршилось матеріальне становище, що могло мати місце за умови, що ОСОБА_1 працював на час ухвалення рішення суду від 15.05.2023 про стягнення з нього аліментів, а після його ухвалення втратив роботу, і таким чином змінився його матеріальний стан.

За приписами частини другої статті 3, частини п`ятої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Ознайомившись з електронним примірником рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.05.2023 року у справі № 677/347/23, який міститься в Реєстрі за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/110866967, судом встановлено, що ОСОБА_3 , в обґрунтування позову про стягнення з ОСОБА_1 на її користь, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до досягнення нею 23 років, зазначила, що відповідач ОСОБА_1 здоровий, працездатний, а отже в змозі надавати їй, як своїй дочці, матеріальну допомогу, що також дає їй підстави звернутись з даним позовом до суду. Згідно з рішенням, відповідач ОСОБА_1 погодився з даною обставиною, оскільки представник відповідача адвокат Лукіянчук О.М. подала до суду заяву, у якій вимоги позову ОСОБА_3 визнала.

Рішення від 15.05.2023 року у справі № 677/347/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.03.2023 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухвалено в порядку статті 206 ЦПК України, оскільки відповідач ОСОБА_1 не заперечував, що він може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у визначеному у позові розмірі, та визнав позовні вимоги.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

«V. Оцінка суду»

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки зазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 і ця судова практика є незмінною.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частина друга статті 183 СК України).

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (частина перша статті 183 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

У даній справі судом встановлено наступне:

- з позивача рішенням від 27.08.2018 року у справі № 677/1836/17 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно;

- рішенням від 15.05.2023 року у справі № 677/347/23 з позивача на користь дочки ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років;

- рішення від 15.05.2023 року у справі № 677/347/23 ухвалено в порядку статті 206 ЦПК України, оскільки відповідач ОСОБА_1 не заперечив, що він може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у визначеному у позові розмірі, та визнав позовні вимоги;

- матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 був працевлаштований після ухвалення судом 27.08.2018 року рішення у справі № 677/1836/17, та працював на час ухвалення судом рішення (15.05.2023 року) у справі № 677/347/23 про стягнення з нього аліментів, а тому в судовому засіданні не здобуто доказів, що у нього погіршилось матеріальне становище, що могло мати місце за умови, що ОСОБА_1 працював на час ухвалення рішення суду від 15.05.2023 про стягнення з нього аліментів, а після його ухвалення втратив роботу, і таким чином змінився його матеріальний стан.

Доводи представника позивача щодо сукупного перевищення рішеннями суду у справах №677/1836/17, №677/347/23 розміру аліментів суд відхиляє, оскільки така підстава для зменшення розміру аліментів не передбачена ст. 192 СК України, у якій наведено вичерпний перелік підстав для зменшення розміру аліментів. Вищевказані доводи позивача могли б бути покладені в основу апеляційної скарги на рішення суду, яким, на думку платника аліментів, стягнуто аліменти у вищому, ніж передбачений законом, розмірі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006 року).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що після ухвалення судового рішення 15.05.2023 про стягнення з нього аліментів у нього погіршилось матеріальне становище.

Той факт, що позивач на даний час не працює, не свідчить про погіршення його матеріального стану після ухвалення судового рішення 15.05.2023 року про стягнення аліментів, оскільки на час його ухвалення він також не працював.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом, діє недобросовісно, та навмисно вводить суд в оману, оскільки доказів на підтвердження даного твердження відповідачем не надано. Також суд, з підстав недоведеності доказами, відхиляє доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що отримавши у вересні 2018 року виконавчий лист, ОСОБА_2 до березня 2024 року не зверталась до виконавчої служби із заявою про примусове стягнення з ОСОБА_1 аліментів, що свідчить про те, що позивач має дохід, який використовує для матеріального забезпечення своїх та потреб своєї сім`ї, але який умисно приховує та не сплачує аліменти на її утримання.

Одночасно, суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_3 про те, що долучена позивачем довідка відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків не є доказом зміни матеріального становища позивача після ухвалення рішення про стягнення аліментів, не є доказом неспроможності позивача працювати та надавати утримання у розмірі, визначеному рішенням суду, а свідчить лише про те, що за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно ОСОБА_1 , який не працював та не сплачував ніяких податків, відсутня.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами обставину зміни його матеріального стану, на яку він посилався у позові, як на підставу для зміни способу стягнення та зменшення розміру аліментів.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не доведено факт зміни його матеріального становища, а судом не встановлено у справі інших обставин, які згідно ст. 192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення та зміни розміру аліментів, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

«VI. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено, то витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів, шляхом їх зменшення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя Р. В. Вознюк