Номер провадження: 22-ц/813/2514/25
Справа № 522/3352/21
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Альбатрос»,

відповідач ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Одеської міської ради, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентарізації», Приватне підприємство «ПОЛІН»,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналося Приватне підприємство «ПОЛІН», на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року у складі судді Федчишиної Т.Ю.,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року, Приватне акціонерне товариство «Альбатрос» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації», Приватного підприємства «Полін», у якому просило суд: визнати недійсним Свідоцтво про право власності Серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 29 вересня 2004 року ОСОБА_1 на нежитлову будівлю в цілому за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 3132 від 21 вересня 2004 року «Про збереження виконаної реконструкції нежитлових приміщень першого, другого поверху та горищного приміщення, розташованих по АДРЕСА_2 ) з виділенням в самостійне»; визнати незаконним та скасувати Розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 28 вересня 2001 року № 997 «Про надання поштової адреси ПП «Полін»; визнати незаконним та скасувати рішення Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 11.10.2004 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 7839250, вчинений Комунальним підприємством «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 11.10.2004, номер запису в книзі: 35неж-149; понесені судові витрати покласти на відповідачів.

У квітні 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою доПриватного акціонерного товариства «Альбатрос», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбатрос-інвест», державного реєстратора Мельник Т.І., третя особа Мале упроваджувальне підприємство «Інтегровані банківські інформаційні системи», у якому просив суд: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та скасувати запис про державну реєстрацію прав за номером 33948654 від 29.10.2019, яка внесена до Державного реєстру прав на нежитлові приміщення об`єкт нерухомості загальною площею 893,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , за Приватним акціонерним товариством «Альбатрос», які незаконно здійсненні державним реєстратором Мельник Т.І., про що внести відомості до Державного реєстру прав; визнати самочинним будівництво, проведене Приватним акціонерним товариством «Альбатрос» щодо збільшення на 891,3 кв.м. площі нежитлового приміщення, яку зафіксовано у Висновку від 29.10.2019.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спори за вказаними позовами виникли з різних за своїм характером правовідносин та обґрунтовані різними обставинами і правовими підставами, а отже, такі позови не можуть бути визнані взаємопов`язаними. Крім того, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Також зустрічна позовна заява передбачає залучення інших учасників справи, прийняття зустрічного позову істотно розширить предмет доказування, що також свідчить про недоцільність його спільного розгляду із первісним позовом.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що предмети спору та предмети первісного та зустрічного позовів є взаємопов`язаними. Висновок виготовлений працівниками ТОВ «АБТІ», зазначений первісним позивачем як доказ на підтвердження обґрунтованості його позиції. При спільному розгляді позовів, повне задоволення одного із позовів веде до відмови у задоволенні іншого позову, що направлено на скорочення процесуального часу та ефективності судочинства. Скаржник звертає увагу суду на те, що ст. 193 ЦПК України, не містить положення щодо повернення зустрічної позовної заяви. Спеціальна норма закону ст. 185 ЦПК України, яка регулює питання та умови, за яких повертається позовна заява та яка також не містить положень щодо повернення зустрічного позову. При цьому, його зустрічний позов не був залишений судом без руху на протязі трьох років і шести місяців, що свідчить про те, що зустрічний позов відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Узагальнені доводи інших сторін в апеляційному суді

04.11.2024 до канцелярії апеляційного суду засобами поштового зв`язку від ПП «ПОЛІН» надійшла заява, у якій, підприємство просить суд задовольнити його заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року, скасувати її і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

08.11.2024 через систему «Електронний Суд» Приватне акціонерне товариство «Альбатрос» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року без змін, оскільки розгляд зустрічного позову ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності в 2019 році не може вплинути на розгляд первісного позову щодо визнання Свідоцтва про право власності, яке було видане ОСОБА_1 в 2004 році, оскільки оскарження реєстрації частини приміщення, належного Приватному акціонерному товариству «Альбатрос», не спростовує права спільної часткової власності на нежитлові приміщення, яке утворилось між Приватним акціонерним товариством «Альбатрос» та ОСОБА_1 в результаті укладення двох договорів купівлі продажу в 90-х роках.

Виконавчий комітет Одеської міської ради, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради та Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» своїм правом надання в порядку ст. 360 ЦПК України відзиву не скористалися, однак відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Суд першої інстанції встановив, що предметом первісного позову є вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності Серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 29 вересня 2004 року ОСОБА_1 на нежитлову будівлю в цілому за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання незаконним та скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 3132 від 21 вересня 2004 року «Про збереження виконаної реконструкції нежитлових приміщень першого, другого поверху та горищного приміщення, розташованих по АДРЕСА_2 ) з виділенням в самостійне»; визнання незаконним та скасування Розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 28 вересня 2001 року № 997 «Про надання поштової адреси ПП «Полін»; визнання незаконним та скасування рішення Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 11.10.2004 про реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 ; скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю АДРЕСА_3 ), реєстраційний номер 7839250, вчинений Комунальним підприємством «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 11.10.2004, номер запису в книзі: 35неж-149.

При цьому, предметом зустрічного позову є вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та скасування запису про державну реєстрацію прав за номером 33948654 від 29.10.2019, яка внесена до Державного реєстру прав на нежитлові приміщення об`єкт нерухомості загальною площею 893,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , за ПрАТ «Альбатрос», які незаконно здійснені державним реєстратором Мельник Т.І., про що внесені відомості до Державного реєстру прав; визнання самочинним будівництво, проведене ПрАТ «Альбатрос» щодо збільшення на 891,3 кв.м. площі нежитлового приміщення, яку зафіксовано у висновку від 29.10.2019.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

За правилами ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду первісного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

У постанові від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Тлумачення ч. 2 ст. 193 та ч. 1 ст. 194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, до позивача для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення зустрічного позову заявнику, оскільки об`єднання вищевказаних позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, адже позови містять різний предмет, зміст вимог та обставини, які підлягають доказуванню.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що предмети спору та предмети первісного та зустрічного позовів є взаємопов`язаними.

Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ПрАТ «Альбатрос» є, на думку позивача, незаконні дії ОСОБА_1 , а також незаконні дії та рішення органів місцевого самоврядування, в результаті яких ОСОБА_1 у 2004 році було видано Свідоцтво про право власності, яке наразі оспорюється ПрАТ «Альбатрос». В той час, зі змісту поданої ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви вбачається, що її вимогами є оскарження державної реєстрації права власності ПрАТ «Альбатрос», яка була вчинена у 2019 році. Тобто, розгляд зустрічного позову ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності в 2019 році не може вплинути на розгляд первісного позову щодо визнання Свідоцтва про право власності, яке було видане ОСОБА_1 в 2004 році.

Таким чином, у первісного та зустрічного позову різний предмет та підстави оскарження.

Більш того, позовні вимоги за зустрічним позовом та первісним позовом стосуються різного кола відповідачів і мають різний предмет доказування та обсяг доказування.

Твердження скаржника про те, що ст. 193 ЦПК України, не містить положення щодо повернення зустрічної позовної заяви є помилковими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог ч.1,2 ст.193 цього кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Оскільки первісні та зустрічні позовні вимоги не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін цивільного процесу, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, суд першої інстанції обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву заявнику.

Колегія суддів також звертає увагу, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом не є взаємовиключними, такі позови можуть бути розглянуті в межах різних судових проваджень. При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості реалізувати своє право на судовий захист шляхом звернення до суду із окремою позовною заявою.

Дотримання судом першої інстанції норм процесуального права не порушує доступ ОСОБА_1 до правосуддя і гарантує дотримання процесуальних прав обох сторін, їх право на справедливий судовий розгляд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення заяви без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги відсутні, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Дата постановлення ухвали, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) після її перегляду в апеляційному порядку підлягає касаційному оскарженню.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналося Приватне підприємство «ПОЛІН», на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

С.М. Сегеда