_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/11/25
Представник позивача заяву підтримав, представник відповідача проти задоволення заяви заперечувала.
Вислухавши пояснення учасників справи дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно частин 1,2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ч.1,2 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Між адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» та ОСОБА_1 19.07.2024р. укладено Договір про надання правової допомоги №19/07/2024.
До матеріалів адвокатом додана копія акту виконаних робіт адвоката від 30.09.2024, згідно якого за Договором №19/07/2024 адвокатом Федяєвим витрачено 8 годин роботи.
Доказів сплати позивачем адвокату гонорару не надано.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішеннях ЄСПЛ умовою для стягнення судових витрат зі сторони, що програла, є наявність факту їх сплати позивачем.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece).
Представник відповідача вказує, що заявлені витрати не є співмірними, виходячи з складності справи, того, що адвокат Федяєв не брав участі у розгляді справи, а його робота полягала у складанні двох процесуальних документів.
Таким чином, враховуючи те, що судом при винесенні рішення у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, наявність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, обсягу виконаних адвокатом Федяєвим робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, принципу розумності та справедливості, складності справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача частково та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Керуючись ст.246, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву задовольнити частково.
Додатке рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання, шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення
Суддя Я. В. Бескровний