Справа № 145/675/23
Провадження № 22-ц/801/221/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 рокуСправа № 145/675/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.

Секретар: Пантелеймонова А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Селянського фермерського господарства «Володимир» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Людмили Станіславівни, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,

Рішення ухвалив суддя Ратушняк І. О.

Рішення ухвалено о 10:33 год в смт Тиврів Вінницької області

Повний текст рішення складено 06 листопада 2024 року,

Встановив:

У квітні 2023 року СФГ «Володимир» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 і приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л. С., про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,2579 га кадастровим номером :01:001:0105 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності якого виникло на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 03 червня 2021 року батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , як представником за довіреністю власника земельної ділянки ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л. С.

Згідно довіреності, наданої ОСОБА_3 . ОСОБА_2 , посвідченою 16 грудня 2019 року нотаріусом старооскольського нотаріального округу бєлгородської області (реєстр № 48/10 п/31-2019-8-1428), крім іншого, довіритель уповноважила Мельника В. Є. представляти її інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належною їй часткою в праві спільної часткової власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, розташовану за адресою: Україна Вінницька область Тиврівський район.

Для цього ОСОБА_2 був уповноважений представляти інтереси ОСОБА_3 , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням частки земельної ділянки в спільній частковій власності із земель сільськогосподарського призначення у відношенні з третіми особами.

Також ОСОБА_2 був уповноважений укладати угоди, передбачені законодавством України, що стосується частки в праві спільної часткової власності, в тому числі: договори купівлі-продажу; підписувати договори, угоди, передаточні акти та інші документи; отримувати належні ОСОБА_3 за угодою гроші; реєструвати всі необхідні права та документи, в тому числі раніше виниклого права, угоди і перехід права власності в органах, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно і угод з ними; отримувати зареєстровані документи, свідоцтва про державну реєстрацію права та інші документи.

Отже, ОСОБА_2 отримав право розпоряджатися не визначеною в натурі земельною часткою (паєм), в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться у невизначеному місці та право на яку має ОСОБА_3 .

03 червня 2021 року ОСОБА_2 , скориставшись цією довіреністю, від імені власника ОСОБА_3 передав у власність покупцю - своєму сину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,2579 га, кадастровий номер :01:001:0105, яка розташована на території Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області і має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 1.4. договору купівлі-продажу від 03 червня 2021 року, земельна ділянка є особистою приватною власністю продавця, оскільки набута нею в порядку спадкування на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 липня 2017 року у справі № 145/854/17.

Відповідно до п.1.7 договору купівлі-продажу на земельну ділянку, що відчужується за цим договором, обмеження прав у використанні, обтяження і сервітути не зареєстровані.

Згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області, яке набуло законної сили 15 серпня 2017 року, після смерті спадкодавця - матері ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Зоря» с. Шершні, яке посвідчувалося сертифікатом серії НОМЕР_1 від 16 листопада 1999 року.

Цим рішенням суд визнав за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території Шершнянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. старий оскол бєлгородської району рф.

Позивач цей договір просить визнати недійсним за таких підстав.

Підставою недійсності договору купівлі-продажу є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦПК України, а саме: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) не має свого матеріального втілення. Пай є лише правом одержати у власність земельну ділянку зі складу певного масиву землі.

Право на земельну частку (пай) посвідчується офіційним документом - сертифікатом. Таке явище, як земельна частка (пай) зникає після отримання її власником права власності на певну (конкретну) земельну ділянку шляхом формування та реєстрації права власності на неї в реєстрі прав.

Зі змісту довіреності, виданої ОСОБА_3 , посвідченої 16 грудня 2019 року нотаріусом хохріною в. в. щодо надання повноважень повіреному ОСОБА_2 , довіритель уповноважила свого представника вчиняти всі передбачені українським законодавством дії, пов`язані з оформленням права власності, постановки на кадастровий облік, реєстрації права власності на належну їй частку (пай) в праві спільної сумісної (часткової) власності КСП, що включало право виділу такої частки в натурі.

На вчинення будь-яких інших дій з конкретною земельною ділянкою, з її площею та межами, на певному земельному масиві, з конкретним кадастровим номером представник ОСОБА_2 16 грудня 2019 року прав не набув. Право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися конкретною земельною ділянкою було набуте ОСОБА_3 з моменту державної реєстрації на неї речових прав на нерухоме майно, а саме - з 16 лютого 2021 року. Розпоряджатися нерухомим майном (земельною ділянкою), право власності на яке вона ще не набула, представнику за довіреністю ОСОБА_2 вона не надавала.

Наведене доводить, що ОСОБА_2 , як представник за довіреністю, мав обсяг цивільної дієздатності на реалізацію права ОСОБА_3 на здійснення всіх необхідних дій, проходження відповідних юридичних та правових процедур з метою перетворення права ОСОБА_3 на земельну частку (пай), з оформленням права власності на конкретну земельну ділянку, як об`єкт матеріального світу, з її державною реєстрацією.

Таким чином із завершенням першого етапу реалізації ОСОБА_3 права на отримання у власність земельної ділянки, обсяг цивільної дієздатності представника ОСОБА_2 припинився.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Приватний нотаріус Смоляк Л. С. не звернула уваги на рішення Тиврівського районного суду і також допустилася помилки в тому, що право на земельну ділянку (пай) тотожне праві власності на конкретну земельну ділянку, що є першої підставою для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним.

Підставою визнання договору купівлі-продажу недійсним також є недодержання в момент вчинення правочину стороною продавця вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, а саме: особа, яка вчинила правочин - ОСОБА_2 , не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, а саме - права на продаж земельної ділянки площею 5,2579 га з кадастровим номером :01:001:0105.

За наведеного позивач вважає, що представник ОСОБА_3 за довіреністю від 16 грудня 2019 року не набув права на продаж земельної ділянки площею 5,2579 га кадастровим номером :01:001:0105, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з відсутністю таких повноважень, які б мали бути зазначені в довіреності. Тому договір купівлі-продажу земельної ділянки має бути визнаний судом недійсним.

Як похідне, скасуванню підлягає запис про державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1.7 договору купівлі-продажу від 06 червня 2021 року, на земельну ділянку, що відчужується за цим договором, обтяження /і сервітути не зареєстровані, що не відповідає дійсності.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Кіосак І. О. було зареєстровано договір оренди землі б/н від 07 квітня 2021 року і орендарем являється СФГ «Володимир». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58319196 було прийняте реєстратором 25 травня 2021 року і на час посвідчення договору купівлі-продажу мало бути відоме приватному нотаріусу.

Відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами, нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 2 статті 777 ЦК України передбачено переважне перед іншими особами право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, на придбання майна, переданого у найм, у разі його продажу.

Відповідно до пункту «д» частини 2 статті 132 ЗК України угода про перехід права власності на земельну ділянку повинна містити відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо).

Позивач вважає, що приватний нотаріус Смоляк Л. С. умисно вказала в п. 1.7 договору купівлі-продажу про відсутність обмежень, для того, щоб позбавити СФГ «Володимир» переважного майнового права на придбання земельної ділянки, що є другою підставою для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, оскільки зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

З урахуванням викладеного позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,2579 га кадастровим номером :01:001:0105 на території Сутисківської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 03 червня 2021 року між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького (колишнього Тиврівського) районного нотаріального округу Смоляк Л. С., зареєстрований в реєстрі за № 620 та скасувати рішення приватного нотаріуса, як державного реєстратора Вінницького (колишнього Тиврівського) районного нотаріального округу у Вінницькій області Смоляк Л. С. про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 5,2579 га, кадастровий номер :01:001:0105, розташовану на території Сутисківської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з проведенням всіх необхідних реєстраційних дій, необхідних для повернення права власності попередньому власнику відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,2579 га кадастровий номер :01:001:0105, розташованої на території Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 03 червня 2021 року між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького (колишнього Тиврівського) районного нотаріального округу Смоляк Л. С., зареєстрований в реєстрі за № 620.

Скасовано рішення приватного нотаріуса, як державного реєстратора Вінницького (колишнього Тиврівського) районного нотаріального округу у Вінницькій області Смоляк Л. С. про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 5,2579 га, кадастровий номер :01:001:0105, розташовану на території Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з проведенням всіх необхідних реєстраційних дій, необхідних для повернення права власності попередньому власнику відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь СФГ «Володимир» сплачений судовий збір в сумі 5368,00 грн., тобто по 2684,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити; здійснити перерозподіл судових витрат, понесених сторонами за результатами розгляду справи.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним і необґрунтованим, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права і порушено норми процесуального права та не враховано правових висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем при зверненні із даним позовом до суду, обрано неналежний спосіб захисту. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд першої інстанції в порушення норм матеріального права та правових висновків Верховного Суду цього не врахував.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки при укладені оспорюваного договору купівлі-продажу ОСОБА_2 діяв як представник ОСОБА_3 на підставі довіреності від 13 травня 2021 року, а не на підставі довіреності від 16 грудня 2019 року, як вказав у своєму рішенні суд першої інстанції.

Висновки суду про наявність у позивача переважного права купівлі спірної земельної ділянки не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3 не підписувала жодного договору оренди спірної земельної ділянки, у тому числі із позивачем, що підтверджується тим, що у пункті 1.6 оспорюваного договору ОСОБА_3 підтвердила, що відносно земельної ділянки не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами; треті особи не мають прав на неї, у тому числі за договорами найму чи оренди; у договорі оренди № б/н від 07 квітня 2021 року невірно вказане прізвище власниці - « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 »; 07 квітня 2021 року - ця дата вказана у договорі оренди землі, ОСОБА_3 взагалі не була на території України, оскільки постійно мешкає в рф, а востаннє в Україні вона була приблизно в 2008-2009 роках.

Оскільки підпис в договорі оренди землі від 07 квітня 2021 року ОСОБА_3 не ставила та з його умовами не погоджувалася, то даний договір є неукладеним, тобто недійсним в силу закону (нікчемним), а тому позивач не лише не має жодного переважного права купівлі спірної земельної ділянки, а й більш того - він не може бути позивачем у даній справі, оскільки жодні його права не порушені.

У Тиврівському районному суді Вінницької області перебуває на розгляді справа № 142/781/22 за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Володимир», треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди землі. Предметом даної справи є витребування спірної земельної ділянки саме з тієї підстави, що СФГ «Володимир» не є її орендарем, оскільки договір оренди спірної земельної ділянки між ним та ОСОБА_3 не укладався і є нікчемним.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої справи № 142/781/22, що перебуває на розгляді у цьому суді, за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Володимир» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди землі, підставою якого є те, що договір оренди № б/н від 07 квітня 2021 року між СФГ «Володимир» та ОСОБА_3 є неукладеним відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. 638 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 він не підписувався, а тому сторони не досягли в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. А заява про зупинення була обґрунтована саме тим, що задоволення позовних вимог у справі № 142/781/22 повністю виключить можливість задоволення позовних вимог у справі № 142/675/23. При цьому провадження у справі за позовом ОСОБА_1 було відкрито 26 липня 2022 року, а у даній справі - відкрито 30 червня 2023 року.

Судом першої інстанції було протиправно відмовлено у задоволенні двох поданих відповідачем ОСОБА_1 заяв про відвід головуючого у справі судді Ратушняка І. О.

Крім цього відповідач ОСОБА_2 не може вважатися належним відповідачем у справі, оскільки він не є стороною договору купівлі-продажу земельної ділянки, а лише виступав представником продавця Шебанової В. Ф. на підставі довіреності від 13 травня 2021 року, тому ОСОБА_3 як сторона оспорюваного договору купівлі-продажу, є належним відповідачем у даній справі.

Представник позивача СФГ «Володимир» надав відзив на апеляційну скаргу, у якій вказав, що вважає її необґрунтованою та безпідставною, тому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін та стягнути з відповідачів на користь господарства 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_1 - адвокати Путілін Є. В. і Сташко П. М. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Представник позивача СФГ «Володимир» - адвокат Покотило В. М. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а законне рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Треті особи: ОСОБА_3 і приватний нотаріус Вінницького (колишнього - Тиврівського) районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л. С. у судове засідання не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 довіреність, посвідчену 16 грудня 2019 року нотаріусом старооскольського нотаріального округу бєлгородської області (реєстр № 48/10 п/31-2019-8-1428), якою, крім іншого, уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належною їй часткою в праві спільної часткової власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, розташовану за адресою: Україна Вінницька область Тиврівський район (том 1 а. с. 15).

03 червня 2021 року приватний нотаріус Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л. С. посвідчила договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,2579 га, кадастровий номер :01:001:0105, яка розташована на території Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області і має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно якого ОСОБА_2 , діючи від імені продавця ОСОБА_3 на підставі її довіреності, посвідченої хохріною в. в. - нотаріусом старооскольського нотаріального округу бєлгородської області 13 травня 2021 року, за реєстровим № 48/110-н/31-2021-4-1582, продав - передав у власність покупцю, а покупець ОСОБА_1 купив - прийняв у власність дану земельну ділянку. Договір зареєстрований в реєстрі за № 620 (том 1 а. с. 13-14, 99-100).

Відповідно до п. 1.4. договору купівлі-продажу від 03 червня 2021 року, земельна ділянка є особистою приватною власністю продавця, оскільки набута нею в порядку спадкування на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області у справі № 145/854/17 від 26 липня 2017 року, яке набрало законної сили 15 серпня 2017 року.

Відповідно до п.1.7 договору купівлі-продажу, на земельну ділянку, що відчужується за цим договором, обмеження прав у використанні та обтяження і сервітути не зареєстровані (том 1 а. с. 58-59).

Згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 липня 2017 року (справа № 145/854/17), яке набуло законної сили 15 серпня 2017 року, після смерті спадкодавця - матері ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Зоря» с. Шершні, яке посвідчувалося сертифікатом серії НОМЕР_1 від 16 листопада 1999 року.

Цим рішенням суд визнав за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території Шершнянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. старий оскол бєлгородського району рф (том 1 а. с. 18-21).

Згідно довіреності, посвідченої 13 травня 2021 року нотаріусом старооскольського нотаріального округу бєлгородської області хохріною в. в. та зареєстрованою в реєстрі за № 48/110-п/31-2021-4-1582, ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником у всіх компетентних організаціях і установах всіх форм власності України, здійснювати від її імені всі передбачені законами України повноваження як власника, належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0105 площею 5,2579 га із земель сільськогосподарського призначення, розташованої за адресою: Україна, Вінницька область Тиврівський район Сутисківська ОТГ за межами с. Шершні, для чого надає йому право представляти її інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням вказаною земельною ділянкою із земель сільськогосподарського призначення щодо всіх третіх осіб (том 1 а. с.101, 60).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що державним реєстратором Кіосак І. О. було зареєстровано договір оренди землі б/н від 07 квітня 2021 року, за яким орендодавцем є ОСОБА_3 , якій на праві власності належить земельна ділянка кадастровим номером :01:001:0105, площею 5,2579 га, а орендарем є СФГ «Володимир». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58319196 було прийняте реєстратором 25 травня 2021 року (том 1 а. с. 16).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що державним реєстратором Федоренком А. В. 16 лютого 2021 року зареєстровано право власності за власником ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровим номером :01:001:0105 площею 5,2579 га на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56699759 від 19 лютого 2021 року, згідно рішення Сутисківської селищної ради Тиврівського району «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості» № 138 від 09 листопада 2020 року. Державним реєстратором, яким є приватний нотаріус Смоляк Л. С., 03 червня 2021 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровим номером :01:001:0105 площею 5,2579 га, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки та зареєстровано припинення права власності за ОСОБА_3 . Державним реєстратором Кіосак І. О. було зареєстровано право оренди земельної ділянки, згідно договору оренди землі б/н від 07 квітня 2021 року, за яким орендодавцем є ОСОБА_3 , орендарем є СФГ «Володимир». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58319196 було прийняте реєстратором 25 травня 2021 року (том 1 а. с. 62-63).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 08 квітня 2021 року, державним реєстратором Федоренком А. В. 16 лютого 2021 року зареєстровано право приватної власності за власником ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровим номером :01:001:0105 площею 5,2579 га на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56699759 від 19 лютого 2021 року, згідно рішення Сутисківської селищної ради Тиврівського району «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості» № 138 від 09 листопада 2020 року (том 1 а.с. 64)

Ухвалою Тивірвського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Володимир», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди (том 1 а. с. 17).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки за тих підстав, що представник ОСОБА_3 за довіреністю від 16 грудня 2019 року не набув права на продаж спірної земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю таких повноважень, які б мали бути зазначені в довіреності. Особа, яка вчинила правочин - ОСОБА_2 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, а саме - права на продаж спірної земельної ділянки. Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність скасування запису про державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки зазначення в п. 1.7. оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки про відсутність обмежень позбавило СФГ «Володимир» переважного майнового права на придбання земельної ділянки, що є другою підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону та на встановлених по справі обставинах.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3).

Згідно частин першої - третьої, п`ятої і шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).

Позивач СФГ «Володимир» просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття 657 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Такий висновок надала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав. Разом з тим, якщо предметом правочину є майно, яке належить особам на праві спільної власності, суд відповідно до вимог ЦПК України залучає до участі у справі про визнання такого правочину недійсним усіх співвласників. До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 та у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

З огляду на зазначене, якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави або за клопотанням сторони спору здійснює заміну відповідача на належного або залучає співвідповідача. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21)).

Також Велика Палата Верховного Суду у цій же постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) вказала на те, що позов, який пред`являється особою, яка не була учасником правочину, про визнання правочину недійсним, повинен бути пред`явлений до всіх учасників такого правочину. Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову саме через неналежність відповідача, зокрема через те, що не всі сторони правочину є сторонами справи.

У цій справі позивач СФГ «Володимир» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, оспорюючи та вважаючи недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, що укладений між продавцем - власником земельної ділянки ОСОБА_3 , від імені якої за нотаріально посвідченою довіреністю діяв ОСОБА_2 , та покупцем - ОСОБА_1 .

Відтак, сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки є продавець - її власник ОСОБА_7 і покупець - ОСОБА_1 .

Позивач СФГ «Володимир», як особа, яка не була учасником оспорюваного ним правочину, пред`явив позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним лише до покупця ОСОБА_1 . Позовних вимог до продавця - власника земельної ділянки ОСОБА_3 , він не пред`явив та не заявив клопотання про її залучення до участі в справі відповідачем. Позивач залучив ОСОБА_3 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Проте, продавець за оспорюваним договором купівлі-продажу також має бути залученим до справи відповідачем (співвідповідачем).

За відсутності відповідної заяви позивача по справі СФГ «Володимир» про залучення до участі у справі співвідповідачем ОСОБА_3 та заявлення до неї відповідних позовних вимог, суд не вправі вчиняти такі процесуальні дії самостійно.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 199/4585/18.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 зазначив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

За наведених обставин є істотними та заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неналежного складу відповідачів у справі, у тому числі неналежного відповідача ОСОБА_2 , та належного відповідача ОСОБА_3 , яка до участі у справі співвідповідачем не залучена.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених по справі обставин і вимог цивільного процесуального закону, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 із скасуванням оскаржуваного ним рішення суду та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог СФГ «Володимир».

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина 2).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України визначено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При подачі апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 8052,00 грн. (том 1 а. с. 233 і 240).

З урахуванням правила частини 1 статті 141 ЦПК України, з урахуванням сплаченого відповідачем розміру судового збору і того, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а у задоволенні позовних вимог СФГ «Володимир» слід відмовити, до стягнення із позивача СФГ «Володимир» на користь відповідача ОСОБА_1 в рахунок повернення сплаченого ним судового збору підлягає сума 8052,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Селянського фермерського господарства «Володимир» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Людмили Станіславівни, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, відмовити.

Стягнути із Селянського фермерського господарства «Володимир» (, вул. Миру, 17 с. Шершні Вінницький район Вінницька область 23304) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8052,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіВ. В. Сопрун
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2025 року