УХВАЛА

17 січня 2025 року

м. Київ

справа № 144/1440/22

провадження № 61-12561св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуФермерського господарства «Щиглика Валентина Володимировича»

на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2024 року у складі колегії суддів: Сала Т. Б., Берегового О. Ю., Панасюка О. С.

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фермерського господарства «Щиглика Валентина Володимировича» (далі - ФГ «Щиглика В. В.», відповідач) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернути,

постановив ухвалу про наступне:

I. Вступ

1. У грудні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернути.

2. Відповідач заперечував проти позову.

3. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

4. Апеляційний суд задовольнив позов.

5. Відповідач по справі оскаржив постанову апеляційного суду. Підставою касаційного оскарження вказав те, що суд не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких навів у касаційній скарзі.

6. Ключовим питанням у спірних правовідносинах є:

Чи обрано позивачем належний спосіб захисту?

7. Оскаржувані судові рішення переглядається в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.

ІІ. Короткий зміст позовних вимог

8. Позов обґрунтований, тим що:

- позивач є власником двох земельних ділянок, які розташовані на території Пологівської сільської ради Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- навесні 2021 року позивач дізналася, що 01 квітня 2011 року між нею та ФГ «Щиглика В. В.», без її відома, укладено договори оренди вказаних земельних ділянок, які вона не підписувала;

- на підставі укладених договорів ФГ «Щиглика В. В.» зареєструвало за собою право оренди вказаних земельних ділянок;

- 03 березня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про надання їй цих договорів. Не отримавши відповіді, 16 березня 2021 року вона подала до відділення поліції заяву про вчинення посадовими особами ФГ «Щиглика В. В.» злочину;

- під час досудового розслідування кримінального провадження було проведено почеркознавчу експертизу оскаржуваних договорів оренди землі і відповідно до висновку експерта встановлено, що вона договори оренди землі не підписувала;

- враховуючи той факт, що позивач не підписувала договори, тобто її волевиявлення на їх укладання було відсутнє, умови оренди свого майна вона не погоджувала, а відповідач на момент подачі до суду позову користується цими земельними ділянками, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав у відповідності до положень статті 55 Конституції України (далі - КУ) та статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

9. Враховуючи викладене, позивач просила суд:

- усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0037, площею 4,5266 га, яка розміщена на території Пологівської сільської ради шляхом зобов`язання ФГ «Щиглика В. В.» повернути вказану земельну ділянку;

- усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0076, площею 3,8283 га, яка розміщена на території Пологівської сільської ради шляхом зобов`язання ФГ «Щиглика В. В.» повернути вказану земельну ділянку.

ІII. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

10. РішеннямТеплицького районного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

11. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанціївиходив з того, що:

- обраний позивачем спосіб захисту про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернутине є належним способом захисту порушеного права;

- захист порушених прав позивача можливий шляхом пред`явлення позову до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди.

IV. Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

12. Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено, усунено ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0037, площею 4,5266 га, яка розміщена на території Пологівської сільської ради шляхом зобов`язання ФГ «Щиглика В. В.» повернути вказану земельну ділянку; усунено ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0076, площею 3,8283 га, яка розміщена на території Пологівської сільської ради шляхом зобов`язання ФГ «Щиглика В. В.» повернути вказану земельну ділянку. Вирішено питання розподілу судових витрат.

13. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд навів такі аргументи:

- виходячи з принципу процесуальної економії, відповідно до якого ефективність позовної вимоги треба оцінювати залежно від того, чи призведе її задоволення до реального захисту права чи інтересу позивача без необхідності повторного, додаткового звернення до суду, з метою недопущення надмірного формалізму та дотримання принципу пропорційності та враховуючи обставини даної справи, апеляційний суд вважав, що наявні підстави для задоволення позовних вимог;

- постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у справі №567/3/22 та Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 567/1408/22, якими керувався суд першої інстанції, ухвалені 19 лютого 2024 року та 13 березня 2024 року відповідно, а позивач, звертаючись до суду теж керувався постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц щодо способу захисту за 2020 рік. Враховуючи те, що рішення суду має силу закону, то в такій ситуації доречно говорити про дію закону в часі.

V. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальненні доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. У касаційній скарзі відповідач просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

15. Касаційна скарга обґрунтована наступним:

- апеляційний суд дійшов помилкового висновку про обрання позивачем правильного способу захисту порушеного права, оскільки не звернув уваги, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, а його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди, а судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача;

- на думку відповідача, суд першої інстанції законно та обґрунтовано врахувавши правові висновки, викладені у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі №567/3/22 та Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 567/1408/22, відмовив у задоволенні позову.

VІ. Рух справи у суді касаційної інстанції

16. 12 вересня 2024 року відповідач подав касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції.

17. Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження.

18. Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про зупинення дії постанови апеляційного суду.

19. Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 11 листопада 2024 року.

20. Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

21. Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

VІI. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

22. Позивач є власницею двох земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:000:0037, площею 4,5266 га, та :02:000:0076, площею 3,8282 га, які розташовані на території Пологівської сільської ради Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області, за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 207114 від 17 серпня 2010 року та серії ЯЛ №207115 від 06 серпня 2010 року.

23. 03 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ФГ «Щиглика В. В.» із заявою про надання їй договорів оренди землі, укладених між нею та ФГ «Щиглика В. В.».

24. 16 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 щодо підробки договорів оренди належних їй земельних ділянок відділенням поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області було внесено відомості до ЄРДР за №000031 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частини першої статті 358 КК.

25. Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12 серпня 2021 року № СЕ-19/102-21/11413-ПЧ, наданого в кримінальному провадженні: 1) підпис у графі «Орендодавець» під рукописним записом ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 01 квітня 2011 року, кадастровий номер :03:000:0037, площею 4,5266 га виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою»; 2) «підпис у графі «Орендодавець» під рукописним записом ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 01.04.2011, кадастровий номер :02:000:0076, площею 3,8282 га виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою».

26. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 05 березня 2024 року № 7416/23-21, підпис у договорі оренди земельної ділянки від 01 квітня 2011 року, кадастровий номер :03:000:0037, площею 4.5266 га, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Щиглика В .В.» у графі «Орендодавець», - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, підпис у договорі оренди земельної ділянки від 01 квітня 2011 року, кадастровий номер :02:000:0076, площею 3.8282 га, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Щиглика В. В.» у графі «Орендодавець», - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

27. На підставі договорів оренди землі від 01 квітня 2011 року ФГ «Щиглика В. В.» зареєструвало за собою речові права - права оренди земельних ділянок із кадастровими номерами :03:000:0037 та :02:000:0076.

28. ОСОБА_1 , зважаючи на те, що договори оренди землі від 01 квітня 2011 року вона не підписувала, тобто було відсутнє волевиявлення на їх укладання, умови оренди належних їй земельних ділянок не погоджувала, а відповідач користується вказаними земельними ділянками, звернулася до суду із позовом про усунення їй перешкод в користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом їх повернення від ФГ «Щиглика В. В.».

VІІI. Позиція Верховного Суду

29. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду заслухав суддю-доповідача, перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, за результатами чого робить висновок про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

30. Підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Верховного Суду визначені статтею 403 ЦПК.

31. Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

32. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов переконання, що наявні підстави для передачі даної справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 130/8/23 (провадження № 61-6874св24), з огляду на таке.

33. У цій справі спір пов`язаний із захистом прав орендодавця на земельну ділянку і позивач просила усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідача повернути їх (див. пункти 8-9).

Позивач зазначала, що вона не підписувала договори, тобто її волевиявлення на їх укладання було відсутнє, умови оренди свого майна вона не погоджувала, а відповідач на момент подачі до суду позову користується цими земельними ділянками, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав

34. Спір у справі № 130/8/23 (провадження № 61-6874св24) також пов`язаний із захистом прав орендодавця на земельну ділянку і позивач звернулася до суду із вимогою про усунення їй перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позивач вказала, що угоди щодо оренди землі вона не укладала, її підпис у додатковій угоді відсутній.

35. Правовідносини у цих справах є подібними (див. пункти 33-34) і пов`язані із особливостями застосування статті 16 ЦК.

36. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду підкреслює, що Верховний Суд сформував підхід щодо способів захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє.

37. Так, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22)).

38. Такий підхід в подальшому виснувала і Об`єднана палата Касаційного цивільного суду (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

39. Однак після того, як були сформульовані вказані висновки, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 130/8/23 (провадження 61-6874св24) сформулював інший підхід.

За обставинами тієї справи (див. пункт 34) Верховний Суд зробив висновок, що способом захисту, який забезпечує реальне відновлення порушеного права у випадку реєстрації неукладеного між сторонами договору оренди, є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації правочину.

40. Наведене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах різного підходу до розуміння і тлумачення норм матеріального права у подібних правовідносинах, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.

41. Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

42. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

43. Тому Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 130/8/23 (провадження 61-6874св24) щодо способу захисту прав орендодавця на земельну ділянку, та зробити висновок про те, що:

«належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди».

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 144/1440/22 передати на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко