Дата документу 23.01.2025Справа № 554/720/25
Провадження № 2-з/554/3/2025
У Х В А Л А

23 січня 2025 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Савченко Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину та поділ майна подружжя.

21 січня 2025 року представник позивачи ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить:

вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 05.05.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Ївженко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 294 , до моменту остаточного вирішення спору по суті.

В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.08.2023 р., мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02.05.2023 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про сплату аліментів на дитину, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В. Згідно п. 9 договору, у разі невиконання, неналежного виконання або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язується сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 % від несплаченої суми аліментів та / або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання. Представник позивача зазначає, що з моменту укладення договору позивач ОСОБА_1 добросовісно виконував свої обов`язки зі сплати аліментів, виходячи зі своїх фінансових можливостей. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом у даному випадку є необґрунтованим і таким, що порушує права позивача, оскільки підстави для стягнення заборгованості та стягнення пені є сумнівними, недоведеними та підлягають судовому перегляду. Вказує, що позивач та відповідач мають розбіжності щодо обґрунтованості розміру аліментів та додаткових витрат , встановлених договором про оплату аліментів на дитину від 05.05.2023 р. Даний спір є предметом розгляду суду і примусове виконання умов договору у його поточній редакції до вирішення спору може суттєво ускладнити забезпечення балансу інтересів сторін. Вважає, що відповідачка, керуючись умовами договору, може ініціювати видачу виконавчого напису нотаріусом для стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. У разі такого стягнення позивач ризикує опинитися у фінансово невигідному становищі через накладення арешту на рахунки, майно та збільшення боргових зобов`язань, що є неспівмірними з його поточними доходами. Забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу вчиняти виконавчий напис на підставі договору про сплату аліментів від 05.05.2023 р. є єдиним ефективним способом запобігти порушенню прав позивача та забезпечити баланс інтересів обох сторін. Вважає застосування такого заходу забезпечення позову спів мірним із заявленою вимогою.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З представлених суду матеріалів вбачається, що позивач разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину визначених договором від 05.05.2023 р. посвідченого приватним нотаріусом Ївженко Л.В., а не стягнення заборгованості , яка виникла за договором від 05.05.2023 р. .

В заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 05.05.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Ївженко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 294 , до моменту остаточного вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 759/13257/19 (провадження № 61-18169св19) зазначено, що «вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом заборони вчинення нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 05.05.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Ївженко Л.В. є неспівмірною з предметом позову, оскільки предметом спору у поданій позивачем позовній заяві є зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину встановлених договором посвідченим приватним нотаріусом Ївженко Л.В. 05.05.2023 р., а не стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витратах на дитину за виконавчим написом нотаріуса.

З врахуванням наведеного, суд, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину та поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Суддя Л.І.Савченко