н/п 2/174/91/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі - ТОВ «Кредитсервіс») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 21.12.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 211221-010. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит по оплатити користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує платежі, строки і суми, яких зазначені в графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватись відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного позичальником кредитного продукту. Процентна ставка за договором фіксована. Договір набуває чинності і діє 10 років з моменту укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. Кредитний договір було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором L77183. Відповідно до кредитного договору, клієнту було надано кредит у сумі 40 000,00 грн строком на 730 днів. Відповідно до умов договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 5,9 % (складає 2 360,00 грн). На банківський рахунок позичальника було перераховано кошти у розмірі 37 640,00 грн, з урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, таким чином позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, позичальник своїх зобов`язань належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 23.01.2023 виникла заборгованість в розмірі 42 883,40 грн, яка складається з 9 236,99 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3 435,97 грн - прострочена заборгованість за процентами, 30 210,44 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту.

Згідно встановлених даних, боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.05.2023 представник ТОВ «Кредитсерівс», направив до Вільногірської державної нотаріальної контори претензію-вимогу, в якій просив завести спадкову справу після смерті боржника та довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту про подання ТОВ «Кредитсервіс» претензії та про обов`язок спадкоємців сплатити 42 883,40 грн одним платежем на зазначений рахунок.

14.06.2023 від нотаріальної контори надійшла відповідь, в якій повідомлялось, що була заведена спадкова справа № 34/2022 до майна ОСОБА_1 та спадкоємці при зверненні до нотаріальної контори будуть повідомлені про зміст претензії. Крім того, на запит представника банку, 14.12.2023, нотаріус повідомив, що станом на 14.12.2023, змін по спадковій справі 34/2022 до майна померлого ОСОБА_1 немає.

26.02.2024 на запит представника банку, надійшла відповідь від Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про те що за адресою, де був зареєстрований ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , станом на 22.02.2022 зареєстрованих осіб немає.

Отже, у зв`язку з тим, що спадкоємці не прийняли спадщину від померлого, ТОВ «Кредитсервіс» звертається до суду про визнання спадщини відумерлою, а також просять стягнути з Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на їх користь суму боргу за кредитним договором №211221-010 від 21.12.2021 шляхом звернення стягнення на спадкове майно у розмірі 42 883,40 грн, та судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

05.12.2024, представник відповідача Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи ти, що процесуальним законодавством визначено, що питання визнання спадщини відумерлою розглядаються у порядку окремого провадження і тільки за наявності спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, подається позов на загальних підставах. Позивачем всупереч положенням ЦПК України були об`єднані питання, що розглядається в порядку окремого провадження та на їх погляд передчасні вимоги про стягнення кредитного боргу спадкодавця, що розглядаються в порядку позовного провадження, оскільки відповідач не набуває статусу спадкоємця автоматично. У своєму позові позивач не надає жодного доказу про наявність будь-якого спору про право між сторонами чи іншими зацікавленими особами, який би (спір) вимагав розгляду даної справи в порядку позовного провадження. Питання, поставлені позивачем про стягнення на користь кредитора коштів є передчасними, безпідставними та такими, що суперечать прямим нормам цивільного законодавства. В порушення ст.335 ЦПК України, позивачем не зазначено відомостей та доказів стосовно майна, що становить спадщину та належність цього майна померлому ОСОБА_1 . Також, відсутні відомості відносно спадкоємців, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. В той же час відповідачеві відомо про наявність у спадкодавця потенційних спадкоємців за законом мати, рідні два брати і сестра, можливо дружина, діти, інші близькі родичі. І в умовах воєнного стану, введеного в Україні через день після смерті спадкодавця, з великою долею вірогідності є підстави вважати, що спадкоємці за законом мають поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (мобілізація, хвороба, виїзд у іншу місцевість або за кордон для врятування життя у зв`язку із повномасштабним вторгненням в Україну). На їх думку, у всіх випадках, коли виявлено спадкоємців, що не здійснили активних дій по відмові від спадщини, слід залучати останніх як заінтересованих осіб та з`ясовувати в них причини неприйняття спадщини, щоб виключити наявність спору про право та уникнути в подальшому потенційного позову від таких спадкоємців про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що дуже часто має місце на практиці. Вищеназвані факти в силу ст.335 ЦПК України підлягають встановленню/з`ясуванню в ході розгляду справи про визнання спадщини відумерлою.

До розгляду даної справи безпідставно не залучено орган нотаріату, як такий, що вживає заходів до охорони спадкового майна (ст.1283 ЦК України).

Вважають, що позивач не надав належних та достовірних доказів на підтвердження того, що спадкодавець дійсно є боржником перед позивачем, що саме спадкодавець особисто оформив та отримав кредит. Через неспроможність спадкодавця заперечити чи спростувати вимоги кредитора в даній справі позивач на підтвердження свого статусу повинен надавати не копії, а оригінали відповідних документів (письмові чи електронні), використання інших засобів доказування у цьому випадку є неприпустимим. З викладеного слідує, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що він є кредитором відносно спадкодавця та має право заявляти вимоги як кредитора про визнання спадщини відумерлою.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.67,71,105,113).

Представник відповідача Вільногірської міської ради Сукач Л.О., надала клопотання про розгляд справи без її участі, у задоволені позовних вимог у зв`язку з наявністю спадкоємців за померлим ОСОБА_1 просить відмовити за передчасністю (а.с.114).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судом встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що 21.12.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 , укладено договір про надання кредиту № 211221-010, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно умов договору він отримав кредит в сумі 40 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язався повернути кредит та оплатити проценти за користування кредитом (а.с.10-12), крім того ОСОБА_1 підписав графіки платежів за договором (а.с.12 зворот -13, 13 зворот-14) та паспорт споживчого кредиту (а.с.14 зворот-15). До матеріалів справи додано Публічну пропозицію (оферту) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту на умовах продукту «Рекредит» (а.с.16-21).

Відповідно до копії довідки про укладення договору від 05.01.2023, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) з ТОВ «Кредитсервіс» здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства (а.с.22).

Розмір заборгованості ОСОБА_1 , підтверджується випискою з особового рахунка за кредитним договором № 211221-010 від 21.12.2021 та розрахунком заборгованості, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 становить 42 883,40 грн, з яких: 39 447,43 грн заборгованість за тілом кредиту, 3 435,97 грн заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом (а.с.23,24).

Факт перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів згідно договору № 211221-010 від 21.12.2021, з вирахуванням комісії 2 360,00 грн, в сумі 37 640,00 грн, підтверджується копією платіжного доручення № 2825 від 21.12.2021 ТОВ «Кредитсервіс» (а.с.25).

Факт смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.26)

Позивачем до Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області направлялась претензія-вимога за вих.№2023/336 від 24.05.2023, про обов`язок спадкоємців ОСОБА_1 , здійснити погашення заборгованості за його останнім місцем проживання АДРЕСА_1 (а.с.29).

На зазначену претензію-вимогу, завідуюча Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3 , 14.06.2023 повідомила, що до майна ОСОБА_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 34/2022, при зверненні до нотаріальної контори спадкоємців, вони будуть повідомлені про зміст претензії (а.с.30) та 14.12.2023 на запит кредитора на надання інформації (а.с.31-32), надала інформацію про те, що станом на 14.12.2023 змін по спадковій справі № 34/2022 до майна ОСОБА_1 немає (а.с.33).

На запит представника ТОВ «Кредитсервіс» від 15.02.2024 про зареєстрованих за адресою померлого ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с.34), виконавчий комітет Відльногірської міської ради Дніпропетровської області надав відповідь, що за зазначеною адресою станом на 22.02.2022 зареєстрованих немає (а.с.35,36).

Крім того, у відповідь на запит кредитора на надання інформації від 13.06.2024, (а.с.37-38) завідуюча Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюга О.В., 27.06.2024 надала інформацію про те, що станом на 27.06.2024 змін по спадковій справі № 34/2022 до майна померлого ОСОБА_1 немає (а.с.39).

На виконання ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2024, Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), надав інформацію про те, що померлий ОСОБА_1 у шлюбі не перебував та дітей немає. У матері померлого ОСОБА_1 , крім нього є троє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначені особи мають дітей, тобто племінників померлого ОСОБА_1 (а.с.152,154).

Із витребуваної на ухвалу суду копії спадкової справи № 34/2022, заведеної після смерті ОСОБА_1 , вбачається, що ТОВ «Кредитсервіс» зверталось до Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з претензією кредитора від 24.05.2023 за вих. № 2023/336, про обов`язок спадкоємців ОСОБА_1 здійснити погашення заборгованості за його останнім місцем проживання АДРЕСА_1 . Заяв про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять (а.с.119-151).

Положеннями ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з цим, особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Статтями 1281,1282 ЦК України передбачено наступне: спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; «Огороднік проти України» від 05.05.2015).

Отже, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , Вільногірською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі № 34/2022. У померлого ОСОБА_1 , є спадкоємці: мати, брати, сестра та племінники, які поки що з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за законом не зверталися, але і не відмовились від неї. Таким чином, враховуючи наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , які не відмовились від спадщини у визначеному законом порядку, суд вважає, що вищевказана спадщина не є відумерлою, а тому заявлені вимоги про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді не підлягають задоволенню. Як і не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення боргу за кредитним договором №211221-010 від 21.12.2021, шляхом звернення стягнення на спадкове майно у розмірі 42 883,40 грн, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про визнання спадщини відумерлою, в задоволенні яких судом відмовлено.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 6 056,00 грн слід віднести на його рахунок.

На підставі ст.ст.15, 1216, 1218, 1268, 1277, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя підпис Т.М.Данилюк