справа №761/4718/24 головуючий у суді І інстанції Романишена І.П.
провадження №22-з/824/115/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

21 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві питання про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу Національного інституту стратегічних досліджень, подану директором - Богомоловим Олександром Вікторовичем залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року - залишено без змін. Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року - залишено без змін.

06 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 повідомив, що у майбутньому з урахуванням умов та на підставі договору про надання правничої допомоги змушений буде понести витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги.

Загальний розмір витрат складає 11 574,98 грн та складається з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 475,00 грн та витрат у зв`язку з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 99,98 грн.

Факт надання та розмір правничої допомоги підтверджується Договором про надання правової допомоги від 20 грудня 2023 року, Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, станом на 05 грудня 2024 року та Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги від 05 грудня 2024 року.

Згідно зі ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання, призначено до розгляду. Учасникам справи встановлено строк для можливості надання своїх пояснень чи заперечень щодо розміру витрат, які заявник намагається компенсувати за рахунок протилежної сторони.

12 грудня 2024 року директор Національного інституту стратегічних досліджень подав заперечення проти заяви про розподіл судових витрат та просив зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, які підлягають розподілу між сторонами у межах частини зазначеної у договорі з позивачем та адвокатом, що не повинно перевищувати 0,5 години консультації та складає не більше ніж 425,00 грн відповідно.

Звернув увагу, що договір про надання правничої допомоги від 20 грудня 2023 року не містить конкретно визначеного номеру, загальної суми вартості послуг, а також не зазначено по якій справі (з якого предмету позову) адвокат буде надавати консультацію, у яких судах представлятиме інтереси позивача, та загальної кількості годин адвокатських послуг; в акті здачі-приймання виконаних робіт кількість наданих послуг не відповідає кількості послуг, визначених договором про надання правової допомоги, що є умисним збільшенням ціни договору без внесення змін до договору, що є порушенням цивільного законодавства; надані квитанції не містять інформації про призначення платежу до якої судової справи і на які цілі були перераховані кошти.

Зазначає, що позивач та адвокат перебувають у прямих родинних відносинах, що впливає на зацікавленість у збільшенні сум витрат адвокатських послуг.

Крім того, цивільна справа №761/4718/24 не містить ознак складності, а є звичайним трудовим спором, що не потребує постійного аналізу та досліджень.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про ухвалення додаткового рішення та заперечення проти заяви, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частина 1 статті 137 ЦПК України вказує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18 разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №757/60277/18-ц.

У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегією суддів встановлено, що 20 грудня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Дорошенко Ю.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2912, виданого на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 31 травня 2007 року №10-9-10, було укладено Договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.1.1 Договору про надання правничої допомоги від 20 грудня 2023 року (далі по тексту - Договір), Адвокат зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу щодо аналізу трудових, цивільних, адміністративних правовідносин, що виникли між Замовником та Національним інститутом стратегічних досліджень (, м. Київ, вул. Пирогова, 7-А), надання консультацій з приводу можливого, обґрунтованого та законодавчо доцільного оскарження дій, бездіяльності, документів тощо Національного інституту стратегічних досліджень, в тому числі як роботодавця, в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України, консультації з питань практичного застосування норм чинного законодавства України (цивільного, трудового, адміністративного, кримінального та цивільно-процесуального, адміністративно-процесуального, кримінально-процесуального тощо) з врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення/припинення, здійснення захисту порушених прав та інтересів Замовника, в тому числі підготовки та написання для Замовника до суду будь-якої інстанції відповідних процесуальних документів, представництво інтересів Замовника перед організаціями, підприємствами, установами будь-яких форм власності, в суді будь-якої інстанції в процесі розгляду судової(их) справи з метою захисту прав та інтересів Замовника, пов`язаних з правовідносинами між Замовником та Національним інститутом стратегічних досліджень, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків Адвоката за цим договором.

Згідно з п. 1.3 Договору, правнича допомога вважається наданою та виконаною з моменту підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що Адвокат надає Клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар (вартість наданих послуг) у розмірі, порядку та строки, що обумовлені Сторонами у Договорі.

Так, у розділі 3 Договору сторонами договору досягнуто домовленостей щодо порядку розрахунків по Договору.

Відповідно до п.3.1.1 Договору, Сторони погодили, що вартість надання передбачених цим Договором послуг (комплексу послуг та робіт) визначається в Актах здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги, виходячи з того, що вартість однієї години роботи Адвоката складає 850 грн.

Зі змісту Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги вбачається, що адвокат надала позивачу наступний перелік послуг з правничої допомоги:

процесуально-правовий супровід, належне процесуальне оформлення, підготовка тексту заяви про порушення порядку направлення апеляційної скарги стороні у справі №761/4718/24 за результатом отримання ОСОБА_1 супровідного листа Київського апеляційного суду №761/4718/24/17151/2024 від 02 вересня 2024 року - 0,5 год - 425 грн;

аналіз та дослідження переданих матеріалів (документів): апеляційна скарга Національного інституту стратегічних досліджень від 13 червня 2024 року №293/465 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року №761/4718/24 - 1 год - 850,00 грн;

надання консультації щодо побудови подальшої правової позиції, визначення переліку необхідних додаткових документів за результатами отримання ОСОБА_1 апеляційної скарги Національного інституту стратегічних досліджень у справі №761/4718/24 (з додатками) - 0,5 год - 425,00 грн;

аналіз та дослідження останньої судової практики різних судових інстанцій, що стосується питання підстав виникнення грошового зобов`язання та стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішень судів, зокрема застосування ст. 509, ч. 2 ст. 625 ЦК України - 2 год - 1 700,00 грн;

процесуально-правовий супровід, належне процесуальне оформлення, підготовка тексту відзиву на апеляційну скаргу та наповнення його правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів, посилань - 8 год - 6 800,00 грн;

формування пакету документів для замовника: відзиву на апеляційну скаргу та додатків до неї, в т.ч. копії для відповідача, для подання замовником відзиву на апеляційну скаргу до суду - 1 год - 850,00 грн;

процесуально-правовий супровід, підготовка тексту заяви про врахування позиції ВС у справі №761/16207/20 щодо остаточного рішення у справі - 0,5 год - 425 грн.

В Акті сторони договору погодили, що загальна вартість наданих послуг (без урахування розміру заохочувального гонорару Адвоката) складає 11 475,00 грн. Сума, що сплачена Клієнтом в якості авансу, складає 4 000,00 грн. Залишок несплаченої вартості наданих послуг складає 7 475,00 грн.

???Клієнт підтверджує, що терміни (строки) та якість наданих послуг відповідають вимогам Клієнта.

???Послуги в частині питання стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання у зв?язку з несвоєчасним виконанням Національним інститутом стратегічних досліджень рішень судів під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції у справі №761/4718/24 (період з 10 травня 2024 року по 05 грудня 2024 року) надано Клієнту в повному обсязі.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №484 від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 сплатив адвокату 4 000,00 грн, а відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №721 від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 сплатив адвокату 7 475,00 грн.

Відтак, колегія дійшла висновку, що ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами надання адвокатом послуг правничої допомоги.

За вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За висновками Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Колегія суддів частково погоджується з доводами Національного інституту стратегічних досліджень та вважає, що наявні підстави для часткового задоволення заяви про розподіл понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.

За висновками Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21 визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15 вересня 2021 року у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Колегія суддів проаналізувала надані ОСОБА_1 докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), з урахуванням заперечень Національного інституту стратегічних досліджень, а також правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, та дійшла висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в частині вартості аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів): апеляційна скарга Національного інституту стратегічних досліджень від 13 червня 2024 року №293/465 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року №761/4718/24; надання консультації щодо побудови подальшої правової позиції, визначення переліку необхідних додаткових документів за результатами отримання ОСОБА_1 апеляційної скарги Національного інституту стратегічних досліджень у справі №761/4718/24 (з додатками); аналізу та дослідження останньої судової практики різних судових інстанцій, що стосується питання підстав виникнення грошового зобов`язання та стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішень судів, зокрема застосування ст. 509, ч. 2 ст. 625 ЦК України; формування пакету документів для замовника: відзиву на апеляційну скаргу та додатків до неї, в т.ч. копії для відповідача, для подання замовником відзиву на апеляційну скаргу до суду не відповідає критеріям співмірності та розумності виконаної адвокатом роботи і її вартості, а охоплюється таким видом роботи як - процесуально-правовий супровід, належне процесуальне оформлення, підготовка тексту відзиву та апеляційну скаргу та наповнення його правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів, посилань.

Враховуючи, що адвокат здійснювала представництво інтересів позивача у суді першої інстанції та була обізнана як з матеріалами справи так і з предметом спору, колегія суддів вважає вартість підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу має становити 4 250,00 грн (з розрахунку 5 годин роботи адвоката).

Разом з тим, апеляційний суд вважає дійсними та розумними витрати позивача на підготовку клопотань у справі на загальну суму 850,00 грн.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи Національного інституту стратегічних досліджень щодо відсутності належних доказів на підтвердження сплати заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Саме такий висновок відповідає позиціям Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 та ін.

На підставі викладеного, з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих ОСОБА_1 адвокатом Дорошенко Ю.В., а також враховуючи фінансовий стан обох сторін, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 100,00 грн. за рахунок апелянта Національного інституту стратегічних досліджень, оскільки саме цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.

Отже, в іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною другою статті 140 ЦПК України визначено, що розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до квитанцій АТ «Укрпошта», ОСОБА_1 поніс витрати на направлення відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду та Національного інституту стратегічних досліджень на загальну суму 99,98 грн, які підлягають відшкодуванню за рахунок апелянта.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За встановлених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 268, 270, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі.

Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 7-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 5 199 (п`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 98 копійок, з яких: 5 100,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу; 99,98 грн - витрати, пов`язані з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова