У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 Справа №607/617/25 Провадження №2-о/607/176/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я. при вирішенні питання про прийняття заяви ОСОБА_1 , яка звернулась інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить: встановити, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , дозволити внести відповідні зміни про батька в свідоцтво про народження дитини; дати дозвіл на реєстрацію ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та внесення відповідних змін у картку прописки батька Ф-16 (Форма Б) про дитину та відомостей про реєстрацію в окрему картку на ОСОБА_4 ; дати дозвіл на виготовлення технічної документації на неприватизовану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де буде зареєстрована та проживатиме ОСОБА_4 .

Вивчивши зміст заяви та додані до неї документи, суддя дійсного наступних висновків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого, зокрема, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч.3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом частини першої статті 130 Сімейного кодексу України (далі СК України), у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 130 СК України визначено, що заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з абзацами 3-5 пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Таким чином, законодавством обмежено перелік осіб, які можуть звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства, така заява може бути подана лише матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до поданої заяви заявник просить встановити факт, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів заяви вбачається, що матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .

В інтересах ОСОБА_2 з даною заявою звертається ОСОБА_1 .

Згідно з частинами першою, другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Оскільки справи, які розглядаються в порядку окремого провадження, не включені до вичерпного переліку категорій справ, передбачених частиною другою статті 60 ЦПК України, то представником у такій категорії справ може бути виключно адвокат.

Заяву у цій справі підписала і подала через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

Доказів того, що ОСОБА_1 є представником (адвокатом) Сухінської Галини Ярославівни до матеріалів справи не додано.

Оскільки таких доказів немає, суд дійшов висновку, що заява підписана особою, яка немає права її підписувати.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України не містить норм, що регулюють наслідки недотримання форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку за можливе застосувати аналогію закону та відповідно до статті 185 ЦПК України заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, повернути заявнику.

Приписами п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі наведеного та керуючись статтями 185, 260, 261, 296, 297, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради, про встановлення факту батьківства повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. Я. Стельмащук