УХВАЛА

(про залишення заяви без руху)

Справа №348/128/25

24 січня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 28.10.2024 у розмірі 8000 дол. США, три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2025 по день ухвалення рішення, три проценти річних від простроченої суми починаючи з дня ухвалення судового рішення у справі до моменту його виконання. Окрім цього просить стягнути з відповідача судові витрати у даній справі.

Ознайомившись із даною позовною заявою та додатками до неї суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 84 ЦПК України, враховуючи предмет позовних вимог та відсутність у матеріалах справи оригіналу боргової розписки від 28.10.2024, а також положення ст. 545 ЦК України та правову позицію Верховного суду у постанові від 31.10.2018 по справі № 707/2606/16-ц щодо обставин належного підтвердження наявності боргових зобов`язань за договором позики, вважає за необхідне витребувати у позивача оригінал розписки від 28.10.2024, оскільки зазначений доказ має значення для винесення обґрунтованого та законного рішення.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі N 235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18).

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Суд зазначає, що разом із позовною заявою кредитор подає оригінал розписки або її нотаріально засвідчену копію як доказ про існування позики та умови її повернення. Це дозволяє суду розв`язати спірні питання і відшкодувати кредитору заборгованість згідно з умовами договору, використовуючи правові механізми, передбачені відповідним законодавством.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду оригінал розписки.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені обставини суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків, так як зазначені вище недоліки заяви перешкоджають відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного суддя дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Міськевич О.Я.