Провадження № 2/201/584/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області (третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Орловська Валентина Георгіївна) про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

20.08.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визначення права власності в порядку спадкування (а.с. 2 - 8).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Маріуполь, Донецької області померла його мати ОСОБА_2 .

Після смерті матері позивача залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

24.07.2024р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Орловської В.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.07.2024р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. винесено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивачем пропущений 6-ти місячний строк для подання заяви про її прийняття; відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення спору в позасудовому порядку, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду.

На підставі викладеного, позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви учасників процесу по суті справи.

Правом на подачу відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 26.08.2024р. вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 27).

Підготовче засідання у справі закрите 19.11.2024р. та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 62).

25.09.2024р. та 28.10.2024р. від представника позивача Ігнатенко І.В. (діє на підставі довіреності від 12.10.2023р. а.с. 32 - 33) надійшла заява, в якій вона просила суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника (а.с. 31, 41).

25.09.2024р. від представника відповідача Маріупольської міської ради Донецької області - Бастриги С.М. (діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 25.11.2021р. а.с. 35) надійшла заява, в якій представник відповідача просив справу розглядати без його участі, рішення відніс на розсуд суду (а.с. 34).

Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 279, ч. 2 ст. 191 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2023р. по справі № 127/28269/23 та підтверджується Свідоцтвом про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Серії НОМЕР_1 від 26.10.2023р., родинний зв`язок підтверджений Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 31.12.1974р. (а.с. 14 - 15, 16, 13).

За життя ОСОБА_2 належала частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07.08.2000р. (а.с. 17).

Отже, після смерті матері позивача залишилось спадкове майно, а саме частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

24.07.2024р. приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Орловська В.Г. зареєструвала спадкову справу. Номер у Спадковому реєстрі 77749696, номер у нотаріуса 23/2024 (спадкодавець ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за заявою позивача (а.с. 51).

25.07.2024р. приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Орловська В.Г. винесла Постанову вих. №41/02-31 про відмову у вчинення нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем: був пропущений шести місячний строк для подання заяви про її прийняття; відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця (а.с. 61).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням № 1/0/9-22 від 06.03.2022 змінив територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 цього ж кодексу визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Матеріали справи не містять даних про те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, а тому відсутні підстави вважати, щ він прйняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Під час розгляду справи судом не було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, порушує права позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов фактично спрямований на визнання права власності на спадкове майно без додержання встановленої законом процедури.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо судового збору.

У зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області (третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Орловська Валентина Георгіївна) про визнання права власності у порядку спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 29 січня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова