Єдиний унікальний номер судової справи 462/7756/24
Номер провадження 2/462/413/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,

встановив:

І. Короткий виклад обставин справи та правова позиція позивача.

Уповноважений представник ЛМКП «Львівводоканал» - Бегей Н. В., 04.10.2024 року (вх. № 22470) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, у якій просить суд:

-стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання у сумі 8 870 грн. 80 коп.;

-стягнути з відповідача на користь позивача 3 028 грн. 00 коп. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартиронаймач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у кв. АДРЕСА_1 , користується послугами ЛМКП «Львівводоканал», відтак зобов`язаний своєчасно вносити плату за послуги водопостачання та водовідведення у встановлений термін, однак останній не здійснює оплату за вказане постачання, надане комунальним підприємством. Зазначено, що за даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач вказує, що у листопаді 2023 року ЛМКП «Львівводоканал» звернулось зі заявою до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у сумі 7 933 грн. 06 коп., за адресою: АДРЕСА_2 , проте ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2023 року вказаний судовий наказ було скасовано. У подальшому, нарахування за даною адресою до вересня 2023 року проводилось згідно норм водоспоживання, а саме 11, 56 м. куб. на одну особу за місяць за послуги водопостачання та водовідведення. Позивач зазначає, що 21.09.2023 року у квартирі відповідача було зареєстровано та взято на абонентський облік прилад обліку води і з того часу нарахування проводиться згідно показів лічильника. Надалі, 01.06.2021 року у будинку, де проживає ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 було встановлено та зареєстровано вузол комерційного обліку. У березні 2024 року контролером ЛМКП «Львівводоканал» було проведено обстеження та знято показники водолічильників у квартирі відповідача, про що складено відповідний акт. У серпні 2024 року відповідачу направлено попередження щодо необхідності оплати послуг у сумі 8 036 грн. 74 коп., але борг не було сплачено. Станом на 01.09.2024 року заборгованість становить 8 191 грн. 94 коп. за період з 01.05.2023 року по 01.09.2024 року, окрім цього нараховано заборгованість у сумі 433 грн. 92 коп. за абонентське обслуговування водопостачання та 244 грн. 94 коп. за абонентське обслуговування водовідведення. Окрім цього позивач вказує, що 10.02.2022 року на сайті ЛМКП «Львівводоканал» було оприлюднено публічний договір про надання послуг водопостачання та водовідведення, відтак правильність нарахувань підтверджується тим, що відповідач не відмовлявся від послуг. Отож враховуючи зазначене, сторона позивача просить суд задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі (а.с. 1-3).

ІІ. Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 12).

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 04.10.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі (а.с. 13).

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 12.11.2024 року (а.с. 15).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.11.2024 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 16-17).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 22-23).

ІІІ. Щодо правової позиції відповідача у справі.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить про отримання відповідачем 24.12.2024 року копії ухвали суду про відкриття провадження.

Таким чином, станом на день ухвалення рішення відповідачу відомо про існування даного судового провадження. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно Довідки ЛКП «Львівводоканал» з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 1 від 31.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована одна особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Зазначене також стверджується отриманою судом 12.11.2024 року на запит інформацією відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, згідно якої відповідач по справі - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Встановлено, що за даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , отож відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає ЛМКП «Львівводоканал».

Позивачем на поштову адресу ОСОБА_1 надсилалось письмове попередження № 039937 від 16.08.2024 про необхідність сплати заборгованості станом на 01.08.2024 року у розмірі 8 036 грн. 74 коп. (а.с. 5).

Так, внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, за відповідачем утворилась заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 у загальному розмірі 8 870 грн. 80 коп. (що стверджується відомостями (конкретизованим розрахунком) про нарахування та оплату послуг централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення), яка складається з:

- заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з травня 2023 року по вересень 2024 року у розмірі 8 191 грн. 94 коп. (а.с. 6);

- заборгованості за абонентське обслуговування постачання води за період з травня 2023 року по вересень 2024 року у розмірі 433 грн. 92 коп. (а.с. 7);

- заборгованості за абонентське обслуговування відведення води за період з травня 2023 року по вересень 2024 року у розмірі 244 грн. 94 коп. (а.с. 8).

Згідно долученого акту № 0017094 від 08.03.2024 року стверджується, що контролером ЛМКП «Львівводоканал» було проведено обстеження та знято реальні показники водолічильників у квартирі ОСОБА_1 , у його присутності (а.с. 9).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволено. Постановлено скасувати судовий наказ № 462/9679/23 від 12.12.2023 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова за заявою ЛМПК «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 7 933 грн. 06 коп. та стягнення із боржника на користь стягувача 268 грн. 40 коп. судового збору. (а.с. 10).

V. Застосоване судом законодавство.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

При цьому, суд враховує, позицію викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) від 16.06.2021 року, згідно якої реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках в регульовані положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення.

Правилами ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.

Позивач у справі ЛМКП «Львівводоканал», як виконавець комунальних послуг, надає послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року № 690 (далі - Правила № 690), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та вимогами цих Правил (п. 5 Правил № 690).

У разі надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення споживачу, який використовує воду для виробництва продукції, надання послуг, інших виробничих потреб та скидає до систем централізованого водовідведення стічні води технологічного походження, застосовуються норми, встановлені Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року № 190, Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими наказом Мінрегіону від 01.12.2017 року № 316, та місцевими правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту (п. 6 Правил № 690).

Згідно п. 7 Правил № 690 виконавець забезпечує безпечне та безперервне постачання питної води споживачу, якість та тиск якої повинні відповідати вимогам законодавства та умовам договору.

Разом з тим, згідно п. 6 ч. ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Положеннями ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону України від 03.12.2020 року № 1060), Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року № 690 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року № 85), ст. 633, 634 ЦК України ЛМЕП «Львівводоканал» розміщує публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення для споживачів - власників (співвласників, користувачів) житлових та нежитлових приміщень в житловому будинку (багатоквартирному або індивідуальному), інших об`єктів нерухомого майна або водопостачання та/або водовідведення в житловому будинку, приєднаних до внутрішньобудинкових мереж, які отримують послуги для задоволення власних потреб, а також для забезпечення господарських, технологічних (власних) потреб багатоквартирного будинку в цілому.

Договір розміщено на офіційному вебсайті ЛМКП «Львівводоканал» (виконавця послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення) у вільному доступі (https://lvivvodokanal.com.ua/residents/publichnyy-dohovir/).

З огляду на те, що вказаний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Договір розроблений на основі Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року № 85, яка набрала чинності 04.02.2022 року.

Договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з моменту його розміщення на офіційному вебсайті ЛМКП «Львівводоканал» власники/співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з ЛМКП «Львівводоканал».

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічний договір - це договір, в якому одна сторона взяла на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачі.

Публічна оферта - пропозиція суб`єкта господарювання, адресована будь-якій особі у відповідності зі ст. 633 ЦК України, спрямована невизначеному колу осіб, укласти з ним договір про надання послуги на умовах, що містяться в публічній оферті.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 77-80 ЦПК України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Положеннями ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

VІ. Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача перед ЛМКП «Львівводоканал» по оплаті за надані послуги централізованого водопостачання складає у сумі 8 870 грн. 80 коп.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги у цілому.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Отож приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, відтак вважається таким, що не виконав свої зобов`язання, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі.

VІІ. Судові витрати по справі.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.1. Щодо судового збору.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № ПД_8531 від 24.07.2024 року (а.с. 3а) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дане рішення ухвалюється з урахуванням періоду перебування судді у відпустці.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» заборгованість за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 8 870 (вісім тисяч вісімсот сімдесят) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» - 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Порядок оскарження рішення суду та набрання ним законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (, електронний кабінет: , місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Зелена, 64);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Текст судового рішення складено 27.01.2025 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко