Провадження №2/592/434/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Потураєва С.В. , відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

02.10.2024 року позивач через свого представника - адвоката Потураєва С.В. звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_6 з 30.09.2009 року до дня його смерті, але на початку своїх взаємин вони ще перебували у зареєстрованих шлюбах, які в подальшому розірвали. Вони проживали за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний побут і бюджет, права і обов`язки, притаманні подружжю. У 2022 році ОСОБА_6 добровільно вступив до лав Збройних сил України. ІНФОРМАЦІЯ_1 після отримання вибухової травми, внаслідок військових дій ОСОБА_6 загинув. Факт проживання позивача та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідний для підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. Відповідач ОСОБА_4 в окремому провадженні заперечувала факт проживання та заперечувала проти розгляду справи в окремому провадженні, у зв`язку з чим вимоги про встановлення факту заявлені у позовному провадженні. За таких обставин просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 29.12.2010 року і до моменту його смерті.

07.10.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

12.11.2024 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по справі.

У судовому засіданні позивач та її представник Потураєв С.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначив, що дійсно його син та позивач проживали разом за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний побут і бюджет, були відносини, які притаманні подружжю. З 2010 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказав, що після того, як ОСОБА_7 був мобілізований, а далі після його загибелі та після смерті дружини, ОСОБА_1 постійно допомагає йому у побуті, оскільки він потребує стороннього догляду.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, у їх задоволенні просять відмовити через відсутність належних, обґрунтованих та достатніх доказів на підтвердження того, що позивач і загиблий військовослужбовець вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, спільні витрати, мали взаємні права та обов`язки, що є сукупністю обставин, необхідних для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що з 24.02.2022 року ОСОБА_6 призначений на військову службу під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 року, а також довідкою військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2023 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.04.2024 року, актовий запис №450 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі сповіщенням №4/672 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.04.2024 року за № 2048, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 сповіщає ОСОБА_1 про те, що її чоловік, старший солдат ОСОБА_6 , в/ч НОМЕР_1 , старший стрілець - оператор 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти, під час виконання службових обов`язків загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки про причини смерті №1730м/1006л від 19.04.2024 року, причина смерті ОСОБА_6 вибухова травма внаслідок військових дій.

Відповідно до Витягу з реєстру Сумської територіальної громади за від 07.05.2024 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 24.04.2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із довідкою, виданою КП «Спеціалізований комбінат» від 13.05.2024 року за № 01-11/92-Л на ім`я ОСОБА_1 про те, що військовослужбовець ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання службових обов`язків, дійсно похований 22.04.2024 року на Алеї Слави Ново-Центрального Баранівського кладовища м.Суми.

Відповідно до рахунку на оплату № 25 від 21.04.2024 року, Акту надання послуг №23 від 22.04.2024 року, квитанції, ОСОБА_1 здійснювала оплату за поминальний обід на 22.04.2024 року за гр. ОСОБА_6 на суму 16100 грн.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.11.2010 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірваний 21.10.2010 року, актовий запис № 98.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.12.2010 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 розірваний 28.12.2010 року, актовий запис №938.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Згідно з ст. 16-1 цього Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до п.4 ст. 16-1 Закону, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас згідно з частинами 1-4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/5 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») зазначено, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з військовослужбовцем спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

З урахуванням викладеного, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання із загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такий правовий викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17, від 06.07.2022 у справі № 240/5809/19.

Суд бере до уваги докази, надані позивачем на підтвердження факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожен окремо підтвердили факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, спільні витрати, мали взаємні права та обов`язки, позиціонували себе в суспільстві як подружжя.

Факт спільного проживання однією сім`єю не заперечував і відповідач ОСОБА_3 - батько ОСОБА_6 .

Отже, досліджені у судовому засіданні докази беззаперечно підтверджують, що позивач та загиблий ОСОБА_6 спільно проживали, як подружжя, за однією адресою та вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

За таких обставин, з метою реалізації права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, з урахуванням неможливості встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у позасудовому порядку, суд доходить висновку, що вимогу позивача належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач відмовилася від стягнення з відповідачів судових витрат, тому суд не вирішує питання їх відшкодування.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Установити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 29.12.2010 року і до моменту його смерті.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідачі - ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлено 24.01.2025 року.

Суддя Г.Ю. Корольова