ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року

м. Харків

Справа № 646/13039/24

Номер провадження 22-ц/818/1102/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.,

сторони справи:

заявник-стягувач: ОСОБА_1

боржник: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року ухваленого суддею Литвиновим А.В.,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення суду від 06.08.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний. Від сумісного проживання з відповідачем має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просила видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення нею повноліття.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26листопада 2024 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі судового наказу.

Ухвала судді мотивована тим, що заявлена вимога не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлена вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів відповідає вимогам пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, а застереження у прохальній частині заяви, що аліменти підлягають стягненню у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не перешкоджає розгляду справи у порядку наказного провадження, адже це мінімальний гарантований законом розмір аліментів, незалежно від способу їх стягнення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи,що відповідно до копії свідоцтва виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції виданого 11 січня 2008 року Серія 1-Вл № 097453 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою №602 про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 12).

ОСОБА_1 просила видати судовий наказ та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не перешкоджає розгляду справи у порядку наказного провадження, адже це мінімальний гарантований законом розмір аліментів, незалежно від способу їх стягнення.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд виходив з того, що законодавством не передбачено видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму, як про це просить заявниця.

З вказаним висновком погодитись неможливо, оскільки він не відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За положеннями частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сумм незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що дається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

При цьому, як передбачено вимогами частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, незалежно від способу стягнення аліментів (у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі), розмір присуджених до сплати аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявниця просила суд стягнути з боржника аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), що, у свою чергу, відповідає вимогам пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України.

Водночас, зазначення у прохальній частині заяви про мінімальний розмір таких аліментів не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу, адже, як вже зазначалося вище, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину встановлений вимогами частини 2 статті 182 СК України.

Отже, вказане положення частини 2 статті 182 СК України є безспірною, встановленою державою правовою гарантією для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок при вирішенні питання їх належного матеріального утримання у порядку того чи іншого виду судового провадження. Мінімальне матеріальне забезпечення неповнолітніх дітей у вказаному розмірі є законним обов`язком боржника.

Розмір аліментів встановлений матеріальним законом - СК України. ЦПК України визначено процесуальний порядок розгляду цивільних справ, та процесуальний закон не змінює мінімального розміру аліментів, визначеного СК України.

Таким чином, викладення в прохальній частині заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу застереження про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше визначеного законом розміру, жодним чином не впливає на можливість видачі судового наказу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньо державним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v.RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (DeGeouffredelaPradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу судді - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі розглядається лише процесуальне питання, а не справа по суті спору, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року скасувати, справу направити до Червонозаводського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 27 січня 2025 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

Ю.М.Мальований