Справа № 573/2475/24
Номер провадження 2/573/41/25
23 січня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді Терещенко О.І.,
з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,
розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 69).
Представник позивача Меркулова В.В. у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 9).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин. Відзив на позов не подала (а. с. 73-74).
Враховуючи, що належним чином сповіщена відповідачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року та 24 червня 2021 року ОСОБА_1 зверталася до АТ КБ "ПриватБанк" із заявами про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які підписані (а. с. 40 зв. 50).
Зі змісту заяви від 25 квітня 2014 року вбачається, що відповідачка погодилася та засвідчила своїм підписом, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг і погодилася екземпляр договору про надання банківських послуг роздрукувати з офіційного сайту w.w.w.pb.ua; зобов`язалася виконувати їх та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.
Отже, між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.
Отже, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачці та порушення останньою зобов`язань за кредитним договором.
Відповідно до статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У силу статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2422,40 грн понесених і документально підтверджених судових витрат.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачкою до Білопільського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя