КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року

справа № 755/11680/23

провадження № 22-ц/824/908/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року, постановлено під головуванням судді Гончарука В.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в наслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 122 504 грн, з яких: 93 705 грн. 4 коп. матеріального збитку заподіяного залиттям квартири, 7 500 грн. витрат пов`язаних з проведенням оцінки завданої майнової шкоди, а також 20 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Вимоги позивача мотивовані тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту залиття від 2 квітня 2022 р. сталася аварія в системі водопостачання холодної води, що знаходилися в зоні відповідальності власника квартири АДРЕСА_2 вказаного вище будинку.

За результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 було виявлено ряд пошкоджень, а саме в прихожій кімнаті вздовж стіни сліди від затікання від решітки до вимикача; сліди затікання на перехідній арці між прихожою та кімнатою, а також сліди від затікання на стінах кімнати АДРЕСА_1 , вказаної вище.

Внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 було пошкоджено майно позивача, було пошкоджено ремонт в квартирі та загальна сума матеріального збитку спричиненого позивачу складає 122 504 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в наслідок залиття квартири задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 122 504 грн. матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. витрат на правову допомогу, та 1 225, 04 грн. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини, а не вини третіх осіб. Тому, відсутність належних та допустимих доказів того, що залиття квартири відбулося внаслідок конструктивних, технологічних та інших недоліків, або з вини третіх осіб зумовлена відсутністю у відповідача обов`язку подання таких доказів, а не неможливістю доведення таких обставин. Зазначає, що комісія на власний розсуд, за відсутності доступу до квартири, визначила причини аварії, що підтверджується відсутністю в Акті про аварію підпису власника квартири. В Акті немає відомості про обсяг необхідного ремонту приміщень квартири та його орієнтовна власність, наведена інформації про причини затоплення не відповідає дійсності, оскільки на момент складання Акту члени комісії доступу до квартири не мали, таким чином складений Акт є неналежним та недопустимим доказом в розумінні ст. 77, 78 ЦПК України. Звіт про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна фактично містить інформацію про обсяг і вартість ремонту, доцільність проведення якого для усунення пошкоджень, ніяк необґрунтовано. Даний Звіт було складено неуповноваженими особами. Крім того, зазначає, що судові витрати, зазначені позивачем у позовній заяві є недоцільними, а їх вартість необґрунтована.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складеного ТОВ «Експерт ІН» від 11.07.2023 р. слідує, що вартість матеріального збитку, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає на дату оцінки 122 504 грн., оригінал вказаного висновку долучено до матеріалів справи. В судовому засіданні представником відповідача не було оспорено у встановленому законом порядку суму матеріальних збитків визначену вказаним висновком спеціаліста.Крім того, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що залиття відбулося внаслідок конструктивних, технологічних та інших недоліків, або з вини третіх осіб. Надані сторонами докази суд визнав належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в межах даного спору позивачами правомірно заявлені вимоги до відповідачів про відшкодування в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у розмірі 122 504 грн., а тому з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Акту про аварію від 2 квітня 2022 р., що трапилася в системі водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_2 слідує, що сталася аварія в системі водопостачання холодної води, що знаходилися в зоні відповідальності власника квартири АДРЕСА_2 вказаного вище будинку, залиття квартири сталося 1 квітня 2022 р.

За результатами обстеження було виявлено ряд пошкоджень:

- в прихожій кімнаті: вздовж стіни від решітки витяжки до вимикача сліди від затікання. Сліди від затікання на перехідній арці між прихожою та кімнатою;

- в кімнаті: на стіні з зображення жінки, ліворуч від входу в кімнату сліди від затікання, на стіні кольору беж -сліди від затікання, на стіні сірого кольору - сліди від затікання, на стіні зеленого кольору - сліди від затікання.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки сума збитків складає - 122 504 грн.

Квартира АДРЕСА_1 , що вказана вище, належить позивачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 26 грудня 2019 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.07.2023 р. квартира АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

У доводах апеляційної скарги, скаржник зазначає про те, що Акт про аварію від 02.04.2022 року є не належним доказом, оскільки не містить підпису власника квартири АДРЕСА_2 , тобто відповідача, крім того огляд згаданої квартири при складанні акту не проводився.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 (далі - Правила), у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Дослідивши акт про залиття, який міститься у цій справі як письмовий доказ, колегія вважає, що істотних порушень, які б могли свідчити про його неправомірність або нечинність, не виявлено.

Так, він складений комісією з працівників житлово-комунальної організації, яка обслуговує будинок за адресою: АДРЕСА_1 , які і підписали його.

В акті обстеження зазначено: про дату залиття; виявлені при обстеженні пошкодження квартири; причина залиття; наслідки залиття.

В акті дійсно не міститься відомостей, що при огляді затопленої квартири позивача був присутній відповідач та не міститься відомостей про огляд його квартири АДРЕСА_2 . Проте, відсутність таких відомостей в акті не є істотним порушенням, яке б могло свідчити про його недостовірність.

Отже, Акт залиття від 02.04.2022 року складався викликаними позивачем працівниками житлово-комунальної організації одразу після залиття, складений компетентною комісією, тому вважати, що він містить будь-яку неправильну чи неправдиву інформацію, підстави у суду відсутні.

Крім того, в акті зазначається, що через деякий час, мешканці квартири АДРЕСА_2 , повідомили власника квартир АДРЕСА_1 , що причиною затікання стало пошкодження, яке трапилось на шлангу подачі води на бойлер.

Також, апелянт зазначає, що Звіт про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна фактично містить інформацію про обсяг і вартість ремонту, доцільність проведення якого для усунення пошкоджень, ніяк необґрунтовано. Крім того, посилається на те, що даний Звіт було складено неуповноваженими особами.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано звіт про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого в результаті залиття квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 122 504,00 грн. (а.с. 128).

Дослідженням даного звіту встановлено, що за формою та змістом він відповідає вимогам статі 102 ЦПК України.

Звіт оцінювача складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду квартири позивача оцінювачем ОСОБА_5 , що зафіксовано у самому звіті.

У звіті оцінювач ОСОБА_5 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, видане ФДМУ та УКШ МФ № НОМЕР_1, від 24.04.2010 року, керуючись нормативно-правовою базою та довідковою літературою, провів ідентифікацію об`єкта дослідження, встановив характер та обсяг ушкоджень, номенклатуру робіт з відновлювального ремонту квартири, перелік необхідних складових та матеріалів, визначив розмір матеріального збитку, який відповідає вартості відновлювального ремонту (122 504 грн).

Жодних доказів, які б дали підстави поставити під сумнів звіт оцінювача, суду не надано, а тому суд вважає його належним допустимим та достовірним доказом розміру завданої позивачу майнової шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до Акту про аварію від 02.04.2024 року, комісія дійшла висновку, що залиття в квартирі АДРЕСА_1 сталося внаслідок пошкодження в системі трубопроводів холодної води, які знаходяться в зоні відповідальності власника квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до Звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна встановлено, що вартість матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки сума збитків складає - 122 504 грн.

Як було вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що залиття відбулося внаслідок конструктивних, технологічних та інших недоліків, або з вини третіх осіб. Тобто, ОСОБА_2 не спростував презумпцію його вини у заподіянні шкоди майну позивачу та не надав безспірних доказів того, що шкода була спричинена не з його вини.

Відтак на підставі оцінки наведених аргументів і наданих доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в загальному розмірі 122 504 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було встановлено усі обставини справи та надано їм належну правову оцінку

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: