Справа № 128/3374/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Саєнко О.Б., при секретарі Кривоносі Д.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який умотивувала тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона проживає разом як одна сім`я за адресою по АДРЕСА_1 з кінця 2020 року. Офіційно сторони уклали шлюб 10 березня 2023 року.

Вказує, що проживаючи разом у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком доньки в свідоцтві про народження дитини записаний ОСОБА_2 , проте на сьогоднішній час їх сімейні відносити перебувають у напруженому становищі. Відповідач час від часу їй допомагає утримувати дитину матеріально, однак це відбувається не регулярно. Тому вона вимушена звернутись до суду із позовною заявою щодо стягнення аліментів.

Зазначає, що між нею та відповідачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу грошового утримання та виховання дитини, отже просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дати подання позову, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 26.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

02.12.2024, через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Руденко М.А. подано відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що відповідач ОСОБА_2 позов визнає частково, з огляду на наступне.

Вказує, що відповідач ОСОБА_4 був одружений вперше разом із громадянкою ОСОБА_5 , вони проживали в зареєстрованому шлюбі з 02.09.1998 по 10.06.2002, після офіційного розірвання шлюбу, вони примирилися та продовжували проживати однією сім`єю до 2020 року. За час спільного проживання з громадянкою ОСОБА_5 в них народилися двоє дітей - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначає, що за спільною домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 -відповідач добровільно з 2020 року сплачує 1/3 частку від заробітку на утримання спільних дітей. Проте в травні 2022 року спільному сину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилось 18 років, який у вересні 2021 року вступив до Науково-навчального інституту №1 Національної академії внутрішніх справ м. Києва Факультет 081, Спеціальність «Право».

Представник вказує, що на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 добровільно сплачує першій дружині 1/3 частку заробітку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та повнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання. З урахуванням вищезазначеної інформації на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 повинен сплачувати 1/2 частку від заробітку на утримання трьох дітей, тобто на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повинно судм бути стягнуто 1/16 частини заробітку (0,16x0,16x0,16=0,48 тобто 1/2 частина від заробітку).

Тому просить суд задовольнити позов частково та визначити частку в розмірі 1/16 від усіх видів заробітку ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3

18.12.2024 поштою на адресу суду від представника позивача адвоката Олійника А.М. надійшла відповідь на відзив, у якій представник вказує, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Руденко М.А. зазначає, що у останнього на утриманні перебуває, окрім спільної дитини із позивачем доньки ОСОБА_8 ще двоє дітей від попереднього шлюбу. Однак, старшому сину ОСОБА_6 уже виповнилось 20 років, тобто він є повнолітнім, та відсутні будь-які докази, документи та рішення суду, що ОСОБА_2 здійснює утримання (сплату аліментів) на користь сина, або ж на користь матері ОСОБА_5 , як на дитину, що продовжує навчання у вищому навчальному закладі.

Крім того, відповідач не надав будь-які докази, які б підтверджували той факт та обставину, що ним здійснюється утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також вказує, що представником відповідача не вірно здійснено обрахунок, що ніби то на утримання ОСОБА_3 необхідно стягувати з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/16 частки від доходу ОСОБА_2 . Проте, якщо керуватись тим, що ОСОБА_2 повинен сплачувати 1/2 частку від свого заробітку (доходу) на трьох дітей, таким чином, на кожну дитину припадатиме 1/6, а не 1/16, як зазначено у відзиві на позовну заяву (1/6+1/6+1/6 = 3/6 = 1/2).

Зазначає, що оскільки відповідач не надав будь-яких доказів, що ним здійснюється матеріальне (фінансове) утримання та/або сплата аліментів на двох дітей від попереднього шлюбу, вважає, що відзив на позовну заяву не підлягає до задоволенню, тому позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд прийняти рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

22.01.2025 у судове засідання позивач ОСОБА_9 та її представник адвокат Олійник А.М. не з`явилися; при цьому попередньо на електронну адресу суду представник скерував заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Руденко М.А. також в судове засідання не з`явилися; попередньо на електронну адресу суду представник скерувала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, також зазначила, що відповідач визнає позов частково та просить визначити частку аліментів у розмірі 1/16 від усіх видів заробітку відповідача.

З урахування зазначеного та наявності вищевказаних заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Вивчивши позов, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що за час спільного проживання, без реєстрації шлюбу в сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.2021 Вінницьким відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №391, в якому батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 (а.с.8).

10.03.2023 між сторонами було зареєстрований шлюб у Вінницькому відділі держаної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 10.03.2023 Вінницьким відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №70 (а.с.9).

З копії витягів з реєстру територіальної громади від 06.07.2023, судом установлено, що малолітня ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5,7).

Також судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із громадянкою ОСОБА_10 , який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2002 (справа №2-304/2002) розірвано (а.с.31), про що також свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 10.03.2023, виданого Вінницьким відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.52).

Після розірвання шлюбу, за час спільного проживання відповідача ОСОБА_2 з громадянкою ОСОБА_5 , у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах даної цивільної справи (а.с.43,44).

Згідно довідки №46/01-10653 від 25.11.2024, виданої ректором Національної академії внутрішніх справ МВС України, спільний син громадянки ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається на 4-му курсі Національної академії внутрішніх справ на денній формі навчання, за державним замовленням, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право», термін навчання з 28.08.2021 до 12.03.2025 (а.с.50).

Відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, про що свідчить копія довідки №1833/73/2539 від 20.10.2024, виданої командиром військової частини НОМЕР_4 (а.с.54).

Крім цього, 28.11.2024 громадянка ОСОБА_5 власноруч написала заяву, в якій зазначила, що вона підтверджує той факт, що її колишній чоловік ОСОБА_2 за їхньою спільною домовленістю добровільно сплачує їй 1/3 частину заробітку на утримання їхніх двох спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.62).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру коштів на утримання малолітньої доньки. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати доньки, судом не встановлено.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з вищевказаного та враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, яка проживає із позивачем; позивача, яка є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, на даний час перебуває на військові службі за призовом під час мобілізації, добровільно також сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 .

В свою чергу, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

І саме такий розмір аліментів суд вважає буде справедливим та достатніми для матеріального забезпечення малолітньої доньки сторін ОСОБА_3 , з урахування того , що сторони перебувають у шлюбі і хоча відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває у військовій частині на військовій службі за призовом під час мобілізації, однак на час звернення позивача із даним позовом сторони проживали спільно. Окрім того, такий розмір аліментів на утримання спільної дитини сторін , буде також дозволяти відповідачу матеріально утримувати неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчатися.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 22.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог - слід відмовити.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, тому він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 807,46 грн. (1211,20 грн. х 1/6 :1/4) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а решту судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини , - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 807,46 гривень (вісімсот сім гривень 46 копійок).

Іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО