Справа № 732/1963/24
Провадження 2/732/80/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Лиманської М.В., у присутності секретаря - Дударенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4 А, офіс 10, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Тараненко А.І., діючи на підставі договору про надання правничої допомоги № 0110/24 від 01.10.2024 в інтересах ТОВ «Юніт Капітал», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 267639815 від 31 липня 2021 року у розмірі 35506,41 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Юніт Капітал» 2422,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 31 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 267639815, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 20 920 грн на умовах, визначених у кредитному договорі. Кредитний договір укладений у електронній формі та підписаний відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Приймаючи умови кредитного договору, відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №267639815 від 31.07.2021.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №267639815 від 31.07.2021.

У подальшому, 30.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 3009/24. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №267639815 від 31.07.2021 в сумі 35506,41 грн, з яких : 16517,70 грн сума заборгованості по кредиту; 18988,71 грн сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме 30.09.2024 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Ураховуючи невиконання відповідачкою грошових зобов`язань, позивач звертається до суду.

Ухвалою судді від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у зазначеній справі.

02.12.2024 відповідачкою подано відзив на позов, з якого вбачається, що остання позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, такими, що не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами. Вказує, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. У поданому відзиві відповідачка вказала, що позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до неї за кредитним договором № 267639815, оскільки кредитний договір був укладений 31 липня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і до відповідачки, був укладений 28.11.2018, тобто задовго до укладення кредитного договору. (а.с.145-147)

20.12.2024 представником позивача було подано відповідь на відзив, з якого убачається, що п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (строк дії якого продовжувався неодноразово шляхом укладення додаткових угод) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 07.12.2021 на виконання п. 2.1. договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано реєстр прав вимоги №163, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 . Так як реєстр передачі прав вимоги укладено в рамках дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у відповідності до наступних редакцій, відступлення прав вимоги до відповідачки на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, який (з додатковими угодами до нього) фактично укладено після укладення договору кредитної лінії № 267639815 від 31.07.2021. У подальшому, за договорами факторингу право вимоги до відповідачки перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - до позивача. Таким чином, права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 07.12.2021, тобто після укладення кредитного договору 31.07.2021 та виникнення заборгованості у вересні 2021 року, які позивач і набув у вересні 2024 року. Представник позивача вказує, що сам лише факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» у 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. На думку представника позивача, останній надав достатні докази того, що ОСОБА_1 уклала кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та прийняла зобов`язання на себе. Розрахунки заборгованості, надані попередніми кредиторами та позивачем, є належними доказами факту заборгованості, а отже вважає, що позовні вимоги доведені позивачем у повному обсязі. (а.с.152-165)

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідачки у судове засідання провести заочний розгляд справи (а.с.13).

Згідно з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 267639815, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4V9D5 (а.с. 31-37).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у сумі 20920 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Строк дії договору -140 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за процентною ставкою в розмірі 251,85 % річних, що становить 0,69 процентів від суми кредиту за час користування ним. (а.с.31-37)

Підписанням Паспорта споживчого кредиту продукту «Комфорт» до вказаного вище договору відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с.28-30).

31.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20920 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , що вказаний в заявці на отримання грошових коштів від 31.07.2021. (а.с. 49,68-69).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 8.2 договору строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. (а. с. 71-77).

У подальшому додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2023 вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 включно. (а.с. 82,83-89,93,94,95)

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 163 від 07.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на загальну суму 33144,38 грн, з яких: 16517,70 грн сума заборгованості по кредиту; 16626,68 грн сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. (а.с.96-97)

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого до 04 серпня 2021 року. (а.с. 99-104).

У подальшому додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 вносились зміни до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 включно. (а.с. 108,109)

Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Тобто предметом договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Згідно з реєстром прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на загальну суму 35506,41 грн, з яких: 16517,70 грн сума заборгованості по кредиту; 18988,71 грн сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 110-111).

30.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 3009/24, п. 1.1. якого передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 114-120).

Пунктом 1.2. договору факторингу № 3009/24 визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників від 30 вересня 2024 року до договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №267639815 від 31.07.2021 в сумі 35506,41 грн, з яких: 16517,70 грн сума заборгованості по кредиту; 18988,71 грн сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. (а.с.124)

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони зазначеного вище кредитного договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч.1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В ході розгляду справи судом встановлено, що кредитний договір №267639815 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 був укладений 31 липня 2021 року, при цьому договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на який посилається позивач, як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 , був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

Право вимоги до ОСОБА_1 вказано у реєстрі №163 від 07.12.2021, це право вимоги не існувало на момент укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

У даній справі позивач мотивує свої вимоги тим, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал», на підставі договорів факторингу, які були укладені 28.11.2018, 05.08.2020 та 06.10.2023, та на підставі додаткових угод, якими продовжено строки дії договорів, у тому числі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Разом з тим, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений 31.07.2021, тобто через три роки після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Право вимоги до ОСОБА_1 , яке вказано у реєстрі прав вимоги, не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не існувало, а відповідно до п. 2.1 умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Суд враховує, що п.2.1 договору факторингу від 28.11.2018, та п. 2.1 додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу від 28.11.2018 (а.с. 71, 83) визначено предмети цих договорів.

За змістом цих пунктів передбачено, що згідно умов цих договорів клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. При цьому предмети договору факторингу від 28.11.2018, а також додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу від 28.11.2018 не містять положень про право майбутньої вимоги. Посилання в інших пунктах договору факторингу від 28.11.2018 та додатковій угоді № 26 від 31.12.2020 до цього договору на майбутні вимоги не є предметом договору.

Отже, оскільки майбутні вимоги не є предметом ані договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, ані додаткових угод до нього, тому і право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 , який укладено у 2021 році, не могло входити у право вимоги за договором факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 та додатковими угодами до нього.

Таким чином, на момент укладення договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 31.07.2021 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

Суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено факт переходу права вимоги до відповідачки за кредитним договором №267639815 від 31.07.2021 на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передачу вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Юніт Капітал» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за кредитним договором №267639815 від 31.07.2024, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , тому у задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин, заявлені в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідачки витрат судових витрат та витрат на правову допомогу задоволенню також не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.205, 207, 512-514, 516, 525-527, 530, 599, 549, 610, 611, 625, 638, 640-641, 644, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст.2, 12, 13, 76, 81-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 21.01.2025.

Суддя М.В.Лиманська