УХВАЛА

22 січня 2025 року

м. Київ

справа № 679/1122/21

провадження № 61-15397ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1

про стягнення аліментів, стягнутих з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 27 липня 2017 року по 04 червня

2018 року, які за рішенням суду підлягають поверненню позивачу та інфляційних витрат на суму безпідставно стягнутих аліментів та 3% річних від неповернутої суми аліментів.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 427,78 грн інфляційних витрат

та 3% річних - 6 156,21 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року

та додаткове рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 липня 2022 року відмовлено.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2024 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року залишено без руху та надано строк

для виконання вимог ухвали.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направила матеріали на усунення недоліків. Однак вимоги ухвали судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2024 року виконано заявником не у повному обсязі.

У порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у матеріалах, поданих на усунення недоліків, заявником не зазначено відомостей про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Однак у матеріалах, поданих на усунення недоліків касаційної скарги, заявник

не зазначає обґрунтування того, у чому конкретно полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при вирішенні питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Також заявник не уточнила прохальну частину касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 22 січня 2025 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2024 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу потрібно вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник