№ 2/688/401/25
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Цідик А.Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя,

встановив:

22.01.2025 до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2024 про передання справи за виключною підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу розподілено та передано судді Цідик А.Ю.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, позивач в особі представника позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі ордеру від 16.12.2024, звернувся до суду з клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору.

У клопотанні посилається на те, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, інформація щодо джерел доходу ОСОБА_1 за період 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року - відсутня.

Відсутність належного доходу за минулий рік є підставою для звільнення від сплати судового збору, а тому, з урахуванням майнового стану ОСОБА_1 , вважає, що клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

У позовній заяві зазначено, що позивач проживає за кордоном, з лютого 2022 року не працює, доходів не має, має статус біженця від війни, перебуває на утриманні уряду Німеччини.

Дослідивши клопотання позивача, суд дійшов таких висновків.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» від 26 липня 2005 року).

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд урахував, що зазначені у клопотання обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору.

Позивач не надав суду доказів, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Саме по собі відсутність доходів в Україні за попередній рік не є обставиною, яка звільняє заявника від обов`язку сплати судового збору за подання позовної заяви.

Отже, заявником не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність в позивача пільг щодо його оплати, суд дійшов висновку про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду першої інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати судовим збором) у цій справі дотриманий.

Таким чином, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України та суд відмовляє позивачу у звільненні її від судового збору, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху згідно зі ст. 185 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140 грн); за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).

Ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Враховуючи зазначену ціну позову в позовній заяві, позивачу слід сплатити судовий збір за майнову вимогу 15 140 грн, за немайнову 1 211,20 грн на такі реквізити: отримувач коштів Шепетівське ГУК/м. Шепетівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0022777, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); за позовом; та надати суду докази такої сплати.

Залишення заяви без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 185, 258-261, 284, 285 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя залишити без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду квитанції про сплату судового збору.

Роз`яснити позивачу, що у разі повного або часткового невиконання ухвали суду у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали направити представнику позивача до електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Алла ЦІДИК