Справа № 503/2598/24
Провадження № 2/503/266/25
УХВАЛА

17 січня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюка Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Клемпуш Ю.В.,

розглянувши заяву відповідачки ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

УстановиВ:

У провадженні Кодимського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 16 грудня 2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

13 січня 2025 від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про продовження строку для подання відзиву. В обґрунтування вказаної заяви відповідачка зазначила, що ухвалу, якою їй був установлений строк для подання відзиву вона отримала 28 грудня 2024 року, однак не змогла подати відзив протягом установленого строку, оскільки в цей час вона народила дитину та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я потрапила до реанімаційного відділення.

Ознайомившись із вказаною заявою, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 15 січня 2025 року. Відповідачам судом встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня отримання ними ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала про відкриття провадження та позов з додатками вручені відповідачці ОСОБА_1 27 грудня 2024 року. Отже, строк для подання відзиву на позов, встановлений судом, закінчується, з урахуванням неробочих днів, 13 січня 2025 року. Таким чином, заява відповідачкою подана до закінчення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, принцип змагальності, передбачений ст.12 ЦПК України, забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Отже, при вирішенні вказаного питання суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, а також положення Конвенції, зокрема ст. 6, якою захищено право особи на справедливий судовий розгляд, що в свою чергу передбачає право на змагальність провадження. При цьому, кожна сторона провадження має бути поінформована про подання доказів та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надання права комусь із сторін подати заяви чи клопотання з аргументами щодо предмету спору і не надання іншій стороні можливості відреагувати на такі аргументи - стало б свідченням порушення принципу рівності сторін.

З огляду на вищезазначене, з метою забезпечення відповідачці ОСОБА_1 можливості реалізації своїх процесуальних прав, суд вважає за доцільне задовольнити її заяву та продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву на сім днів.

Керуючись ст.ст. 127, 178, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву задовольнити.

Продовжити відповідачці ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно на сім днів, з моменту отримання копії даної ухвали суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.С. Сердюк