20.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/9167/23
Провадження № 2/205/1335/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.01.2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря - Вольф В.М.,

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 22.08.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.08.2018 року по справі № 265/3636/18, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно судового наказу № 265/1260/18 від 01.03.2018 р. виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Факт спільного проживання позивачки та її доньки підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1604- та № 1359 від 25.08.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач своїх обов`язків щодо утримання дитини не виконує, через що у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 83988,50 грн., ще підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на липень 2023 року, складеного заступницею начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шалабаєвою Л.С. Крім того, за наявною у неї інформації відповідач перебуває на тимчасово окупованій території у місті Маріуполь Донецької області, жодних дій щодо спілкування з донькою і, тим паче, її виховання не здійснює, на зв`язок не виходить. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків виховання малолітньої доньки, а саме: матеріальну допомогу на її утримання не надає, аліменти, які стягнуті судовим наказом, не сплачує, наявна велика заборгованість за декілька років, долею доньки не цікавиться, духовним, моральним та фізичним вихованням та розвитком доньки не опікується, з дитиною не спілкується, не забезпечує для неї необхідного харчування, медичного догляду, лікування та оздоровлення, не вітає зі святами, не купує одягу, не надає необхідного для дитини грошового забезпечення. Донька перебуває виключно на її утриманні, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2024 року, залучено до участі у розгляді даної справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2024 року, залучено до участі у розгляді справи за даним позовом, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2024 року, підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі та участі позивачки, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Начальник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Сомик Д., надала суду висновок №249 від 08.10.2024 р. Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським Відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 22.08.2015 року, актовий запис № 379 від 22.08.2015 року (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Орджонікідзевським Відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 12.02.2016 року, актовий запис № 119 від 12.02.2016 року (а.с.6).

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 15.08.2018 р. №265/3636/18, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - розірвано (а.с.4).

Згідно судового наказу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 01.03.2018 р. №265/1260/18, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000004 від 12.06.2024 р., внесено відомості відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КК України. Сумак заборгованості по аліментам на 01.05.2024 р. складає 124997,60 грн. (ЄО1484) (а.с.83, 84, 85).

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.03.2024 р. №1603-, №1603-, неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають на території Шевченківського району м.Полтава..

Згідно висновку №249 від 08.10.2024 р. Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до п.8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи те, що відповідач фактично залишив дитину, не вживає заходів щодо належного виховання доньки, щодо її морального, культурного та фізичного розвитку, не утримує доньку матеріально, місце його знаходження не відомо, це дає змогу дійти до висновку що відсутні поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до дитини.

Виходячи з оцінки доказів, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з інтересів малолітньої ОСОБА_3 , того факту, що батько свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідача, а тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4

Служба у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, вул.Івана Мазепи, б.30 каб.411, м.Полтава, Полтавська область, 36040

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4