Справа № 309/5347/24
Провадження № 2/309/1447/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

з участю секретаря судового засідання: Свистак К.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюб від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

З 2023 року ОСОБА_3 є студенткою Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» та є студенткою 2 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання, спеціальності «Початкова освіта». Оплата за рік навчання складає 28000,00 гривень. До досягнення повноліття доньки ОСОБА_3 , відповідач сплачував аліменти на її утримання. Позивач не має постійного місця роботи та стабільного доходу, у зв`язку із цим не вистачає коштів для забезпечення доньки належними умовами для навчання та комфортного проживання. Відповідач є працездатним, має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як він працює та отримує грошові кошти. На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, щомісяця та половину суми оплати річного навчання в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) починаючи з дня звернення до суду, і до припинення нею навчання або до досягнення нею 23-х років.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву від 20.12.2024 р. про проведення розгляду справи без його участі. Відзиву на надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час донька ОСОБА_3 є повнолітньою, їй виповнилося 18 років.(а.с.4).

Згідно довідки, виданої Ужгородським національним університетом за вих. № 236 від 28.11.2024, ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денної форми навчання, спеціальність «Початкова освіта» факультету суспільних наук Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» (контрактна форма навчання). Термін закінчення навчання - 30 червня 2027 року (а.с.9).

Крім того, в матеріалах справи міститься квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки від 05.07.2024, згідно з даними якої позивачкою ОСОБА_1 здійснено оплату на навчання доньки за І семестр ІІ курсу (а.с. 10).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Отже з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платника аліментів у матеріалах справи відсутні, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вирішення питання судових витрат, то суд виходить з наступного.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Таким чином, оскільки позивач за позовною вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мала понести позивачка у сумі 1211,20 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 182, 184, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 258-259, 265, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, починаючи з 03 грудня 2024 року і до досягнення нею 23-річного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 одноразово 50 % вартості платної освітньої послуги для здобувача освіти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Ужгородському національному університеті у розмірі 14000, 00 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.