Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2884/24
провадження № 2/650/579/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого - Сікори О.О.,
за участю секретаря - Завістовської Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому проситьпозбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є батьком їхньої дитиниОСОБА_3 , який проживає з позивачем, батько уваги дитині не приділяє, дитина повністю на утриманні позивача.
Отже, всі питання матеріального забезпечення дитини вирішуються виключно позивачем, за повної бездіяльності відповідача, що є першою ознакою винної поведінки щодо дитини.
Питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем також самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі можливі зусилля. За місцем проживання дитини їй створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини, батько не цікавиться її життям.
Відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до них.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами.
Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що зумовлює позбавлення його батьківських прав.
Відзив на позов не надійшов.
На судове засіданні позивач та його представник не з`явилися надавши заяву, про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити.
На судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив.
На судове засіданні представник заінтересовано особи не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Оскільки позивач не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача у заочному порядку, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд встановив, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Мати здатна виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною, відповідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 29.10.2024 року дитина навчається в Миколаївському ліцеї № 55. Згідно характеристики закладу, ОСОБА_4 зарекомендував себе як старанний та здібний учень. До доручень ставиться сумлінно та відповідально. Мати, ОСОБА_1 , відповідально ставиться до виховання та навчання сина. Батько, ОСОБА_2 , зв`язок з класним керівником не підтримує, на контакт не виходить, шкільним життям дитини не цікавиться.
За час навчання дитини в Каланчацькому закладі повної загальної середньої освіти № 1 Каланчацької селищної ради Херсонської області, участь у шкільному житті дитини брала тільки мати (довідка закладу від 22.05.2024 № 215).
Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Хмельницької міської ради від 16.10.2024 № 8473, ОСОБА_2 , дійсно за зверненням через портал Дія від 13.04.2024 був включений до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб разом з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У призначенні допомоги йому було відмовлено у зв ' язку з тим, що ОСОБА_2 з сином, 17.04.2024, самостійно знявся з обліку у зв ' язку з вибуттям в інший район.
За результатами психодіагностики дитини, ОСОБА_3 , проведеного Миколаївським міським центром соціальних служб встановлено, що ОСОБА_4 як свою сім ' ю сприймає себе, матір, брата ОСОБА_5 та вітчима ОСОБА_6 . Стосунки з батьком є невизначеними, оскільки дитина досить тривалий час з ним не спілкується. Образ батька начебто відсутній у внутрішньому світі дитини, між ними немає психоемоційного зв ' язку, оскільки ОСОБА_4 з батьком не взаємодіє, немає власних свідомих позитивних спогадів.
Питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 10.10.2024 року розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради від. За результатом розгляду питання, члени комісії дійшли висновку, що батько ухиляється від виконання батьківських обов ' язків та намагався вчинити шахрайські дії щодо оформлення державних виплат, а саме, виплат на дитину як внутрішньо переміщену особу, в той час коли дитина з ним не проживала.
Враховуючи вищезазначене, керуючись інтересами дитини, відповідно до ст.ст. 19, 150, 164, 171 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач аліменти на утримання сина не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем у виконавчому провадження № НОМЕР_3, станом на 03.08.2023 року заборгованість відповідача по виплаті аліментів становить 122 079 грн.
Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, що підтверджується, зокрема, її зверненням № НОМЕР_2 - від 29.06.2021 року до відділення поліції №2 (смт Каланчак) Скадовського районного відділу поліцїї ГУНП в Херсонській області.
Згідно довідки ОЗ «Каланчацький ЗПЗСО №1» від 22.05.2024 №215, ОСОБА_2 батько учня №-Б класу ОСОБА_3 не бере участі у його навчанні та вихованні. За період дистанційного навчання з 01.09.2022 року по 22.05.2024 року лише ОСОБА_1 перебуває у батьківських групах, виходить на контакт з класним керівником та цікавиться шкільним життям дитини.
Зважаючи на вищевикладене, на підставі висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення його батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дитини.
Суд встановив, що відповідач знає про обов`язки у відношенні до дитини, однак він не вживає жодних заходів з їх реалізації. Він не намагається спілкуватися з дитиною за наявних сучасних засобах комунікації, ним не надається жодної допомоги будь-якого характеру, що може свідчити лише про свідоме ухилення особи від виконання батьківських обов`язків.
Кожна дитина має право на захист своїх цивільних прав, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд оцінює доводи обох сторін та ухвалює рішення на підставі встановлених обставин на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказах. ЦПК України також передбачена можливість здійснення заочного розгляду справи, чим законодавець забезпечив можливість захисту інтересів особи у випадку неможливості заслухати позицію відповідача та оцінити його доводи.
Суд вважає, що органом опіки та піклування зібрано достатньо доказів, що свідчать про наявність ознак ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків.
Крім того, при вирішенні спору судом враховано, що визначений спосіб захисту передбачений законодавцем в першу чергу не з метою впливу на неправомірну поведінку відповідача, який ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, тобто при такому вирішенні спору також буде досягнуто справедливий баланс інтересів як дитини, в інтересах якої звернувся позивач, яка не отримує виховання та допомоги, від особи яка ухиляється від виховання дитини, а отже не виконує свої батьківські обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 209, 259, 263 - 265, 280 - 289 ЦПК України та вищенаведеними положеннями законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку передбаченого для подання позивачем апеляційної скарги з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після розгляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою, якщо його не скасовано.
Апеляційне оскарження заочного рішення суду здійснюється шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного.
При цьому заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: _______________ О.О. Сікора