Справа № 489/417/25
Провадження № 2/489/1211/25
Ухвала

Іменем України

27 січня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченко Г.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії,

встановив:

В січні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену житлову субсидію за період з 01.11.2023 по 31.02.2023 в сумі 956,85 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

23.01.2025 до суду від представника позивача надійшла письмова заява в якій він просить закрити провадження по справі у зв`язку з відмовою позивачем від позову і повернути позивачу сплачений ним судовий збір, обґрунтовуючи це тим, що відповідач в повному обсязі сплатив суму надмірно сплачених коштів.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов наступного.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За таких обставин, суд вважає, що відмова від позову не суперечить інтересам сторін, а тому її необхідно прийняти, у зв`язку з чим, з урахуванням наведених норм законодавства, провадження по справі слід закрити.

Крім того, згідно частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з частиною третьою статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки зі змісту заяви представника позивача встановлено, що позивач відмовився від свого позову саме через задоволення своїх вимог відповідачем після пред`явлення позову, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету позивачу 1211,20 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 2 422,40 грн.), а також, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати: 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 49, 142, 206, 255-256, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від позову до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії.

Закрити провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від позову до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії, у зв`язку з відмовою від позову.

Повернути з державного бюджету України Головному управлінню Пенсійного фонду України () судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) за платіжною інструкцією №127 від 17.01.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.01.2025.

Суддя Г.С.Костюченко