Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/52/25
Єдиний унікальний №733/780/24
У Х В А Л А

28 січня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічняу режимі відеоконференції заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотило Марини Борисівни про відвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика Василя Миколайовича від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання,

установив:

У провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває на розгляді цивільна справа за заявою ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Карапиш Т.В. від 08 квітня 2024 року відкрито провадженні по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2024 року провадження по даній справі закрито на підставі п.1. ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Постановою Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області від 12 листопада 2024 року ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2024 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

27 листопада 2024 року представник позивача подала письмову заяву про відвід судді Карапиш Т.В., яка ухвалою суду від 29 листопада 2024 року була задоволена, у зв`язку з чим справа передана до канцелярії суду для вирішення питання про її розгляд іншим суддею, визначеним у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчариком В.М. від 03 грудня 2024 року дану справу прийнято до свого провадження.

10 грудня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотило М.Б. надійшла заява про відвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика В.М. від участі у розгляді вказаної вище справи, обґрунтовуючи тим, що у сторони відповідача існують об`єктивні побоювання щодо неупередженості судді у даній справі, так як у безпосередньому підпорядкуванні судді Овчарика В.М. на посаді помічника судді знаходилась ОСОБА_6 , яка являється донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Хоча на даний час ОСОБА_6 не є помічником судді Овчарика В.М., але існування відносин підпорядкування (навіть у минулому) дозволяє припустити наявність можливості здійснення обговорення справи з суддею та/або іншими працівниками суду, що може призвести до порушення принципу рівності сторін у справі. Крім того, у межах справи № 733/325/23 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів суддею Овчариком В.М. було заявлено самовідвід від розгляду даної справи з таких же підстав, що і в поданій заяві про відвід судді. А тому з морально-етичних міркувань та з метою недопущення виникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, для гарантії неупередженого та об`єктивного здійснення правосуддя, з метою уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони учасників процесу в упередженості при розгляді даної справи та конфліктної ситуації та для гарантії здійснення справедливого правосуддя просить відвести суддю Овчарика В.М. від участі у розгляді вказаної вище справи.

11 грудня 2024 року представником позивача адвокатом Лозовою Н.В. подано заперечення на заяву про відвід судді, вказуючи на те, що наведені обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика В.М. є недоведеними та надуманими. У заяві про відввід зазначається, що помічником судді Овчарика В.М. працювала донька подружжя Ворошилових (сторін даної справи) ОСОБА_6 , що дозволяє припустити наявність у останньої можливості здійснення обговорення даної справи з суддею Овчариком В.М. та/або іншими працівниками офісу судді, що свідчить про «наявність обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді вирішенні даного спору». Також у справі №733/325/23 суддя Овчарик В.М. брав самовідвід з наведених у заяві про відвід підстав.06.03.2024 року ОСОБА_6 звільнилась з Ічнянського районного суду Чернігівської області. 08.04.2024 року Ічнянським районним судом Чернігівської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання. 03.12.2024 року суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарик В.М. ухвалою прийняв дану справу до свого провадження. Тобто, з хронології подій вбачається, що навіть на день відкриття провадження у даній справі ОСОБА_6 вже не була у підпорядкуванні судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика В.М., та більш того не була працівником цього суду. Проте жодних доказів упередженого ставлення судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика В.М. відповідачем не надано, а заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у неупередженості та свідчили б про наявність підстав для відводу судді. А тому заява про відвід судді є необґрунтованою та такою, що базується виключно на припущеннях, а тому відсутні правові підстави для її задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримала заяву про відвід судді Овчарика В.М. та просила її задовольнити із зазначених у ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід з посиланням на подані нею письмові заперечення.

Позивач ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, при цьому відповідачка ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви про відвід судді Овчарика В.М. заперечує з огляду на її неогрунтованість та відсутність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Вислухавши думку присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.

Тобто, довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

У частині першій статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 п. 1 Конвенції право на справедливий судовий розгляд вимагає слухання справи "незалежним та безстороннім судом" (рішення ЄСПЛ від 06 травня 2003 року у справі "Клейн та інші проти Нідерландів").

Стаття 6 п. 1 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43; рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі "Мікалефф проти Мальти" (Micallef v. Malta) [ВП], пункт 93).

Існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі "Мікалефф проти Мальти" (Micallef v. Malta) [ВП], пункт 93): суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі. Відповідно до об`єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості.

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" ЄСПЛ підкреслив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49). Стосовно об`єктивного критерію суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Відповідно до ст. 6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою для відводу судді Овчарика В.М. заявником визначено те, що у безпосередньому підпорядкуванні судді Овчарика В.М. на посаді помічника судді знаходилась ОСОБА_6 , яка являється донькою позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_5 . Хоча на даний час ОСОБА_6 не є помічником судді ОСОБА_8 , але існування відносин підпорядкування (навіть у минулому) дозволяє припустити наявність можливості здійснення обговорення справи з суддею та/або іншими працівниками суду, що може призвести до порушення принципу рівності сторін у справі.

Із матеріалів вбачається, що справа за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання надійшла до суду 08 квітня 2024 року.

Учасниками справи не заперечується факт того, що ОСОБА_6 є дочкою позивача ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_5 , яка також була помічником судді Овчарика В.М.

ОСОБА_9 згідно наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області № 20/2 від 05 березня 2024 року була звільнена з посади помічника судді з 06 березня 2024 року відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

У пункті 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, зокрема, зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов до висновку, що ті обставини, які викладені у заяві представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Покотило М.Б. про відвід судді, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді Овчарика В.М. у наслідках розгляду справи № 733/780/24.

Разом з тим, враховуючи викладене вище, хронологію подій, а саме: дату надходження цивільної справи № 733/780/24 до суду та дату звільнення ОСОБА_10 , строк, протягом якого остання не працює в Ічнянському районному суді, а також беручи до уваги недовіру до судді Овчарика В.М. сторони відповідача ОСОБА_2 , з метою недопущення виникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, гарантії здійснення справедливого правосуддя та з морально-етичних міркувань, суд вважає доцільним заяву про відвід судді задовольнити.

При цьому суд враховує, що вказані обставини, зазначені у заяві про відвід судді для стороннього спостерігача можуть видатись такими, що суддя не здатен винести неупередженого рішення, у зв`язку з чим довіра до незалежності судової влади буде підірвана, що є неприпустимим.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотило Марини Борисівни про відвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика Василя Миколайовича задовольнити.

Цивільну справу № 733/780/24 (провадження № 2/733/52/25) за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнанняпередати до канцелярії Ічнянського районного суду Чернігівської області для здійснення повторного автоматичного розподілу у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Овчарик