КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/2999/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Васильченко Лілією Ігорівною на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про визнання незаконним та скасування рішення комісії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по розгляду Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого Протоколом № 011 від 21 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання незаконними та скасування рішення комісії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по розгляду Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого Протоколом №011 від 21 серпня 2024 року.

В подальшому, 24 вересня 2024 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вчиняти певні дії, а саме заборонити ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії щодо обмеження або припинення електропостачання на об`єкт позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборони ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вчиняти певні дії, а саме заборонити ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії щодо обмеження або припинення електропостачання на об`єкт позивача, що знаходиться за вищевказаною адресою.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що як на підставу позову у даній справі позивач посилався на те, що ним не вчинялося ніяких порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії, у тому числі в частині використання електричної енергії на непобутові потреби за побутовим тарифом.

Також позивачем вказано, що правовідносини з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вже врегульовані діючим Договором про постачання електричної енергії за побутовим тарифом, умови якого позивач виконує в повному обсязі.

Вказує, листом від 17 вересня 2024 року відповідач повідомило заявника, що електропостачання об`єкта позивача, за адресою АДРЕСА_1 здійснюється за новим договором про постачання електричної енергії від 01 січня 2024 року. Проте, позивачем він не укладався. Відповідно до вищевказаного договору, з урахуванням дії нового тарифу, у позивача наявна заборгованість у сумі 152 641,46 грн. Вказаним листом було попереджено, що у разі несплати заборгованості за новим договором розпочнуться заходи з позачергового обмеження електропостачання об`єктів позивача.

Наголошує, на тому що ним не було порушено Правил роздрібного ринку електричної енергії, у тому числі, в частині використання електричної енергії на непобутові потреби за побутовим тарифом, тому рішення комісії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по розгляду Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого Протоколом № 011 від 21 серпня 2024 року вважає незаконним, що є безпосередньо предметом позову.

Відтак, на підставі вищевикладеного, позивач вважає, що дії, які спрямовані на припинення чи обмеження електропостачання на об`єкті позивача, в разі невжиття заходів забезпечення позову судом призведуть до ситуації, коли виконання судового рішення у даній справі та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду - стануть неможливими.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 - Васильченко Л.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у даній справі метою звернення позивача із позовом до суду є захист порушених прав, шляхом визнання незаконним і скасування рішення комісії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по розгляду Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого Протоколом № 011 від 21 серпня 2024 року.

Обраний спосіб захисту порушеного права має на меті убезпечити позивача від подальших незаконних дій відповідача та третьої особи. Однак, відповідач та третя особа намагаються припинити постачання електричної енергії на об`єкті позивача.

Представник апелянта зазначає, що не погоджується із твердженням суду першої інстанції, що позивачу слід відмовити у забезпеченні позову, оскільки такий вид заходу забезпечення позову буде втручатися у господарську діяльність. Вказує, господарська діяльність - діяльність з виготовлення та реалізації продукції, виконання робіт чи надання послуг. У своїй заяві позивач не просив суд вжити заходів забезпечення позову у вигляді зборони чи обмеження такої діяльності, навпаки, просив суд заборонити припиняти надання послуг з електропостачання на об`єкті позивача.

Разом з тим, наголошує, що відповідно до приписів Правил роздрібного ринку електричної енергії, на час розгляду судами справ про порушення вищевказаних Правил відключення абонентів від електропостачання не допускається.

08 листопада 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Андрієвської О.В., у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у разі підтвердження за результатами обстеження внутрішніх електричних мереж факту споживання електричної енергії на непобутові потреби, у протоколі комісії з розгляду акта про порушення зазначаються зобов`язання споживачу здійснити заходи з усунення виявленого порушення.

Електропостачальник, на підставі рішення комісії з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, проводить перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом та надає споживачу коригуючий платіжний документ для оплати.

В разі несплати коригуючого платіжного документу у тридцятиденний строк з дня його отримання, постачання електричної енергії такому споживачу припиняється за ініціативою енергопостачальника у встановленому вищевказаними Правилами порядку.

Отже, законодавством чітко визначений порядок дій, у разі виявлення факту споживання побутовим споживачем електричної енергії для підприємницької діяльності.

При апеляційному розгляді справи представник ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Андрієвська О.В. заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, оскільки доводи на які посилається апелянт не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків викладених у рішенні суду. Вважає рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства, просила залишити його без змін.

Інші належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явились.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем було оскаржено рішення засідання комісії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по розгляду Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, яке оформлене Протоколом № 011 від 21 серпня 2024 року в частині факту нібито вчиненого порушення ПРРЕЕ та в частині зобов`язання Позивача укласти додатковий договір електропостачання, що застосовано як міра відповідальності за нібито припущене правопорушення на ринку електричної енергії.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2024 року було відкрито провадження у даній справі і дана ухвала була надіслана судом за допомогою підсистеми Електронний суд ЄСІТС як на адресу відповідача (ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»), так і на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія»).

24 вересня 2024 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вчиняти певні дії, а саме заборонити ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та третій особі заборонити ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії щодо обмеження або припинення електропостачання на об`єкт позивача ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана заява була обґрунтована тим, що листом від 17 вересня 2024 року ТОВ «Київська обласна Енергопостачальна Компанія» (яке є третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача) повідомило позивача про те, що нібито електропостачання Об`єкта позивача здійснюється на підставі нового Договору про постачання електричної енергії № 420107132, ретроспективно укладеного 01 січня 2024 року (який насправді позивачем не укладався), і загальна сума нібито несплачених рахунків за цим Договором з урахуванням дії нового тарифу, а саме тарифу для не побутових споживачів, починаючи з 01 січня 2024 року складає 152 641,46 грн.

Вказаним Листом позивача було попереджено, що в разі несплати вказаної суми, обрахованої ретроспективно за новим тарифом та на підставі нібито ретроспективно укладеного нового договору про постачання електричної енергії, починаючи з 17 жовтня 2024 року з 9:00 год. розпочнуться заходи з позачергового обмеження електропостачання об`єктів позивача.

Вказані дії відповідача у справі (ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») та Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія»), спрямовані на припинення чи обмеження електропостачання на Об`єкті позивача у зв`язку з нібито вчиненим ним порушенням ПРРЕЕ, факт вчинення якого останнім оскаржується в межах даної справи - прямо суперечать приписам п.7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року та в разі невжиття судом заходів забезпечення позову призведуть до ситуації, коли виконання рішення суду у даній справі та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду - стануть неможливими.

Вирішуючи подану позивачем заяву про забезпечення позову та відмовляючи у її задоволенні суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що заборона будь-яким підприємствам, установам та організаціям, фізичним особам, а також будь-яким третім особам вживати будь-які дії, спрямовані на встановлення заборони ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до прийняття рішення є втручанням у господарську діяльність ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач просить визнати та скасувати рішення засідання комісії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по розгляду Акту про порушення «К048859 від 12 червня 2024 року Правил роздрібного ринку електричної енергії, яке оформлене Протоколом № 011 від 21 серпня 2024 року».

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вчиняти певні дії, а саме заборонити ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії щодо обмеження або припинення електропостачання на об`єкт позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборони ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вчиняти певні дії, а саме заборонити ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії щодо обмеження або припинення електропостачання на об`єкт позивача, що знаходиться за вищевказаною адресою. .

Враховуючи, що вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , є співмірним із заявленими ним вимогами, суд першої інстанції відмовляючи заявнику у забезпеченні позову, не врахував, що на стадії невирішеного спору між позивачем та відповідачем існує реальний ризик впливу відповідача на позивача шляхом припинення постачання та передчасного відключення від комунальних послуг, де здійснюється будівництво житлового будинку.

Вищевказаного суд також помилково не врахував, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення у справі.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги посилання на приписи п 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання. Тобто вказаним нормативним актом прямо передбачено зазначений позивачем спосіб забезпечення позову.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заборони вчиняти певні дії саме відповідачем у справі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» оскільки саме дії відповідача у справі у справі оспорюються позивачем.

Тоді як дії третьої особи - ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» не є предметом оспорювання, а тому забезпечення позову щодо останньої може призвести до порушенні її прав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову..

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Васильченко Лілією Ігорівною задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2024 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Васильченко Лілії Ігорівни про забезпечення позову, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення поданого Нікуліним Олександром Петровичем позову шляхом заборони ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вчиняти певні дії, а саме заборонити ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (, адреса: вул. Стеценка, 1а, м. Київ, 04136) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії щодо обмеження або припинення електропостачання на об`єкт позивача ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Васильченко Лілії Ігорівни, залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв