РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 р. Справа № 597/34/25

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після її смерті, яке складається із 1/4 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356 та визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 право власності на спадкове майно після його смерті, яке складається із 1/4 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивачки ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Вказану вище частину будинковолодіння після смерті баби позивачка успадкувала за заповітом. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Вказану вище частину будинковолодіння після смерті батька позивачка успадкувала за законом. Позивачка є власницею 1/4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 . Враховуючи вказане вище, позивачка на даний час являється власницею 3/4 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 . Іншою співвласницею 1/4 частини зазначеного будинковолодіння являється матір позивачки відповідачка по справі ОСОБА_2 . Вказана вище земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності позивачки, її матері відповідачки по справі, її покійних баби і батька. Таким чином позивачка являється спадкоємцею за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 та є такою, яка спадщину після її смерті прийняла, про що свідчить видане на її ім`я вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 29.10.2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ткачука С.О. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на частину земельної ділянки та свідоцтва про справо на спадщину за заповітом після смерті баби на іншу частину земельної ділянки, однак нотаріус письмовою відповіддю відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батька та баби та запропонував звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки визначити розмір часток у спірному спадковому майні, що належало спадкодавцям, не знаючи їх волі неможливо.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак її представник, адвокат Кульгавець С.М. надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивачки ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.08.2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Вказану вище частину будинковолодіння після смерті баби позивачка успадкувала за заповітом, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №58 від 07.03.2018 року та витягом з ДРРПНМ №116566603 від 07.03.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.12.2023 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Вказану вище частину будинковолодіння після смерті батька позивачка успадкувала за законом, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №3327 від 29.10.2024 року та витягом з ДРРПНМ №401444947 від 29.10.2024 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.06.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22887182 від 01.06.2009 року, позивачка є власницею 1/4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказане вище, позивачка на даний час являється власницею 3/4 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Іншою співвласницею 1/4 частини зазначеного будинковолодіння являється матір позивачки відповідачка по справі ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.06.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22887182 від 01.06.2009 року.

Будинковолодіння АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356.

Вказана вище земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності позивачки, її матері відповідачки по справі, її покійних баби і батька, що стверджується витягом з ДРРПНМ №93440015 від 02.08.2017 року.

Відповідно до довідки №152 виданої 22.11.2024 року Литячівським старостинським округом Товстенської селищної ради, ОСОБА_4 на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . З нею проживали та були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 ; зять ОСОБА_5 ; внука ОСОБА_1 . У зареєстрованому шлюбі спадкодавця на момент смерті не перебувала, 21.01.2011 року склала заповіт зареєстрований за №6, який не змінено і не скасовано. Таким чином позивачка являється спадкоємцею за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 та є такою, яка спадщину після її смерті прийняла, про що свідчить видане на її ім`я вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до довідки №153 виданої 22.11.2024 року Литячівським старостинським округом Товстенської селищної ради, ОСОБА_5 на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . З ним проживала та була зареєстрована співжителька ОСОБА_2 . У зареєстрованому шлюбі спадкодавець на момент смерті не перебував, заповітів не складав.

Позивачка являється дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_3 від 04.06.1988 року та повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 26.09.2014 року.

Шлюб між батьками позивачки розірвано 06.03.2006 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 06.03.2008 року.

29.10.2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ткачука С.О. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на частину земельної ділянки та свідоцтва про справо на спадщину за заповітом після смерті баби на іншу частину земельної ділянки, однак нотаріус письмовою відповіддю №254/02-14 від 29.10.2024 року відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батька та баби та запропонував звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки визначити розмір часток у спірному спадковому майні, що належало спадкодавцям, не знаючи їх волі неможливо.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні.

За життя спадкодавці ОСОБА_4 форма власності та розмір її частки у земельній ділянці АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356, не були визначені ні свідоцтвом про право власності, ні договором.

Аналогічно за життя спадкодавця ОСОБА_5 форма власності та розмір його частки у земельній ділянці АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356, не були визначені ні свідоцтвом про право власності, ні договором.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавів, беручи до уваги, що позивачка згідно ч.1 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, вважаю що позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права, пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.

Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

З огляду на зазначене, частка у праві спільної сумісної власності є рівними, отже, частка кожного із співвласників становить по 1 /4 частини.

А тому, суд приходить до висновку, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у об`єкті спільної сумісної власності - земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356 становить 1/4 частини та частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 у об`єкті спільної сумісної власності - земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356 становить 1/4 частини.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивачки про визнання за нею права власності в порядку спадкування, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст.10, 76, 77, 81-82, 141, 200, 258-259, 263-265, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після її смерті, яке складається із 1/4 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 право власності на спадкове майно після його смерті, яке складається із 1/4 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0356.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Повний текст судового рішення складено 27.01.2025 року.

Суддя І.В. ТОРСЬКА