Справа № 581/1025/24
Провадження № 2/581/97/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА НОВА»

про стягнення орендної плати, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и в :

24 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ТОВ «ДРУЖБА НОВА» на його користь заборгованість за договором оренди землі від 1 серпня 2006 року (з урахуванням додаткових угод) за 2023 рік у загальному розмірі 11449,82 грн, з яких: 10099,70 грн орендної плати, 1053,82 грн інфляційних втрат та 297 грн три відсотки річних, а також судові витрати.

Вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником земельних ділянок загальною площею 2,5255 га, з яких: 2,1166 га рілля (кадастровий № :02:001:0047), 0,3087 га сіножаті (кадастровий № :02:001:0102), та 0,1004 га сіножаті (кадастровий № :02:001:0106) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Синівської сільської ради Роменського району Сумської області, які він успадкував після смерті батька ОСОБА_2 .

Вказує, що 1 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Лан 123» було укладено договір оренди землі, за умовами якого передано орендареві у платне користування на строк 10 років вказані земельні ділянки.

1 червня 2015 року між договірними сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди, якою змінено розмір орендної плати та строк дії договору.

17 травня 2017 року, успадкувавши земельні ділянки після смерті батька, ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Лан 123» додаткові договори № 1, 2, 3 до договору оренди землі від 1 серпня 2006 року на кожну земельну ділянку окремо, якими передбачено, що термін їх дії продовжено до 1 грудня 2023 року, а розмір орендної плати встановлено за земельну ділянку, площею 2,1166 га у розмірі 8332,42 грн, за земельну ділянку, площею 0,1004 га у розмірі 330,48 грн, за земельну ділянку, площею 0,3087 га у розмірі 1015,47 грн. Зазначає, що обрахунок орендної плати необхідно здійснювати з урахуванням індексу інфляції, навівши відповідні розрахунки.

Після реорганізації ТОВ «Лан-123», правонаступником цього товариства стало СТОВ «Дружба-Нова».

У грудні 2022 року йому була нарахована орендна плата за 2022 рік у розмірі 8454,83 грн, проте виплата цих коштів відбулася у лютому 2023 року. Також відповідачем була нарахована орендна плата за 2023 рік у сумі 7065,01 грн, однак до цього часу не виплачена. Незважаючи на обов`язковість дотримання сторонами умов договорів, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідач не сплатив її за 2023 рік.

Також зазначає, що у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання за договорами, відповідач повинен сплатити передбачені ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за період із 1 січня 2024 року по 30 листопада 2024 року та три проценти річних за період із 1 січня 2024 року по 24 грудня 2024 року

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

Позивач 2 січня 2025 року та відповідач 27 грудня 2024 року отримали ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідач і копію позовної заяви з додатками.

14 січня 2025 року через систему «Електронний суд» від СТОВ «ДРУЖБА НОВА» надійшов відзив на позов, у якому відповідач частково визнає позов. Вказує, що орендна плата підлягає нарахуванню за період із 1 січня 2023 року по день підписання акту прийому-передачі земельної ділянки 1 листопада 2023 року. Звертає увагу на те, що сума заборгованості підлягає стягненню з відрахуванням необхідних обов`язкових податків і платежів. Просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, з огляду на малозначність справи, її незначну складеність та ціну позову, а також врахувати ту обставину, що позовна заява подана особисто позивачем, а адвокат не зазначений в ній, як представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із 2 квітня 2002 року ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,53 га (а.с. 9).

1 серпня 2006 року між ТОВ «Лан-123» та ОСОБА_2 на строк 10 років укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,5254 га, з яких: 2,1166 га ріллі, 0,4089 га сіножаті, який у Державному реєстрі земель зареєстрований 1 грудня 2006 року (а.с. 10-11).

1 червня 2015 року між ТОВ «Лан-123» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір до вказаного договору оренди, відповідно до умов якої у новій редакції викладено пункти 8 та 9. Вказані зміни у праві оренди внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 12, 16-18).

16 травня 2017 року ОСОБА_1 отримав три свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких успадкував після смерті ОСОБА_2 земельні ділянки, площею 2,1166 га (кадастровий № :02:001:0047), площею 0,3085 га (кадастровий № :02:001:0102), та площею 0,1004 га (кадастровий № :02:001:0106) (а.с. 73-78).

17 травня 2017 року між ТОВ «Лан-123» та ОСОБА_1 укладено три окремі додаткові договори № 1, 2 , 3 до основного договору оренди на кожну земельну ділянку, відповідно до умов яких замінено сторону орендодавця та у новій редакції викладено пункти 5 та 9. Вказані зміни у праві оренди внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-24).

Договорами оренди зі змінами, внесеними додатковими угодами, передбачено такі умови:

п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки, площами 2,1166 га, 0,3085 га та 0,1004 га;

п. 8 - договір укладено строком до 1 грудня 2023 року;

п. 9.1 - розмір орендної плати становив 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та на момент укладення договору складав: 8332,42 грн за рік, 330,48 грн за рік, 1015,47 грн за рік;

п. 9.3 - орендна плата справляється орендарем щорічно у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за земельну ділянку можуть здійснюватися у натуральній формі.

Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів в безготівковій формі.

Фактична виплата орендної плата в розмірі, що перевищує вказаний в цьому договорі, не потребує додаткового погодження з орендодавцем. Сума, на яку може бути збільшений розмір орендної плати, залежить від загального фінансово-економічного стану орендаря, розміру індексації вартості землі, цінової політики в сільськогосподарській галузі економіки, в тому числі від вартості продукції, яку вирощує на орендованих землях орендар, а тому розмір збільшення орендної плати не є постійним. Внесення орендної плати в збільшеному розмірі не є зміною умов договору.

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації (вказаний пункт договору не зазнав змін внаслідок прийняття додатковий договорів та діє у його первинній редакції).

20 грудня 2018 року ТОВ «ЛАН-123» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ТОВ «Калина», а останнє товариство припинило свою діяльність 27 квітня 2021 року шляхом приєднання до СТОВ «Дружба-Нова», яке, як правонаступник, набуло права та обов`язки орендаря за договорами оренди земельних ділянок (а.с.46-59).

Із інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованих 23 січня 2025 року вбачається, що 29 червня 2016 року за ТОВ «ЛАН-123» зареєстровано право оренди належних ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими №№ :02:001:0047, :02:001:0106, :02:001:0102, на термін до 01 грудня 2023 року. 23 жовтня 2024 року речове право оренди СТОВ «Дружба-Нова» на вказані земельні ділянки припинено на підставі акту приймання-передачі від 1 листопада 2023 року (а.с. 87-92).

5 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до СТОВ «Дружба-Нова» із заявою про виплату йому орендної плати за період з 1 січня 2023 року по дату закінчення договорів - по 1 грудня 2023 року, а також пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу (а.с. 28).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 1 грудня 2024 року СТОВ «Дружба-Нова» нарахувало ОСОБА_1 у грудні 2022 року - 8454 грн 84 коп., у лютому 2023 року - 8454 грн 84 коп. орендної плати, нарахувало у грудні 2023 року - 7065 грн 1 коп. орендної плати (а.с. 29-37).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Із вказаних положень Закону України «Про оренду землі» вбачається, що законодавець ототожнив застосовувані до обрахунку розміру орендної плати поняття індексації (ч. 1 ст. 15) та індексів інфляції (ч. 3 ст. 21).

У пункті 10 договорів оренди землі сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.

Аналіз змісту положень договорів оренди вказує на відсутність у них порядку чи механізму обрахунку індексації орендної плати, тому суд вважає, що укладаючи договори із фіксованим розміром орендної плати орендодавець цілком правомірно очікувала здійснення виплат орендної плати з урахуванням індексації з метою часткової компенсації втрат від знецінення національної валюти та проходження інфляційних процесів в економіці.

Таким чином, договірні сторони не зазначили у договорі інший, ніж вказаний у Законі України «Про оренду землі» порядок обчислення розміру орендної плати за землю із урахуванням індексації (інфляції), яка дасть можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тому, з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд дійшов висновку, що така індексація повинна обчислюватися для орендної плати по вказаному договору оренди земельної ділянки за відповідний рік, як добуток індексів інфляції з січня по грудень цього року не залежно від наявності додаткових письмових угод між сторонами.

Судом встановлено, що розмір орендної плати за один повний рік користування трьома земельними ділянками становив 9678,37 грн (8332,42 грн + 330,48 грн + 1015,47 грн). Оскільки договір оренди в останній його редакції передбачав свою дію до 1 грудня 2023 року, за останній рік користування землею розмір орендної плати відповідає кількості днів дії договірних зобов`язань та дорівнює 8882,8 грн (9678,37 грн/365 днів х 335 днів), що з урахуванням індексів інфляції за період із 1 січня 2023 року по 1 грудня 2023 року становить 9269,59 грн.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).

Суд відхиляє доводи відповідача щодо зменшення днів, за які необхідно нараховувати орендну плату, оскільки вже 01 листопада 2023 року сторони підписали акт приймання-передачі земельних ділянок.

Відповідно до ст. 6, 19 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону і виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 Закону України «Про оренду землі»).

Статтями 31, 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено; у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Отже, для визначення кінцевої дати існування між сторонами вказаних договірних відносин визначальним є закріплена у договорі дата його чинності та зареєстроване відповідно до цього на певний строк речове право. Із договору оренди в останній його редакції та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що термін його дії до 01 грудня 2023 року, тому сама по собі обставина підписання 01 листопада 2023 року акту приймання-передачі землі не має вирішального значення для визначення строку існування договірних зобов`язань, а лише вказує на закінчення періоду користування землею.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, тому до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Інфляційне збільшення боргу за несвоєчасну сплату орендної плати за три земельні ділянки за 2023 рік за період із 1 січня 2024 року по 30 листопада 2024 року (як зазначає позивач у розрахунках) складає 967,20 грн. Три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати за трьома договорами оренди землі за 2023 рік становлять за період із 1 січня 2024 року по 24 грудня 2024 року (як зазначає позивач у розрахунках) 272,77 грн.

Таким чином, вирішуючи спір, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача за 2023 рік орендну плату у розмірі 9269,59 грн, а також 967,20 грн інфляційних втрат та 272,77 грн три відсотки річних.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи.

На підтвердження понесених витрат суду надано копії договору про надання правової допомоги № 74 від 20 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Козін Т.В. та ОСОБА_1 , за яким загальна вартість послуг становить 4000 грн; ордера про надання правничої допомоги Мельнику П.М. від 20 грудня 2024 року; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 7 липня 2015 року № 6; акту приймання наданих послуг від 24 грудня 2024 року; розрахунком витрат на правову допомогу, згідно із договором про надання правової допомоги № 74 від 20 грудня 2024 року; копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 44 від 23 грудня 2024 року про сплату Мельником П.М. на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, справа є не складною, позовні вимоги задоволено частково (на 91,8 %), тому справедливим і співмірним буде зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді до 3500 грн.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, у зв`язку з частковим (на 91,8 %) задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1111,88 грн (1211,2 грн х 91,8 %) на відшкодування сплаченого при зверненні з позовом судового збір.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА НОВА» про стягнення орендної плати, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА НОВА» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 1 серпня 2006 року (з урахуванням додаткових договорів) за 2023 рік у розмірі 9269,59 грн орендної плати (сума вказана без відрахування обов`язкових податків та платежів), 967,20 грн інфляційних втрат та 272,77 грн три відсотки річних.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА НОВА» на користь ОСОБА_1 1111,88 грн судового збору та 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА НОВА»; вул. Кропиви Костянтина, 59, с. Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, .

Суддя Д. В. Сізов