Провадження №2/752/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря ДураєвоїА.О.,

представника позивача Левчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

У судовому засіданні судом на обговорення було винесено питання про передачу справи на розгляд за підсудністю до іншого суду, оскільки у первісному позові заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-002/1000/2007 від 28.11.2007, кошти за яким надавались для придбання нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача заперечував проти передачі справи на розгляд за підсудністю до іншого суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд становив наступне.

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

28.11.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-002/1000/2007, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 223540 швейцарских франків на придбання нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

28.11.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №РML-002/1000/2007, відповідно до умов якого позичальник передала банку в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договром від 28.11.2007 №ML-002/1000/2007 трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з первісним позовом був об`єднаний позов ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк" про визнання недійсним кредитного договору від 28.11.2007 №ML-002/1000/2007 та договору іпотеки від 28.11.2007 №РML-002/1000/2007.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20), аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підступності.

Схожа правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07. 2020 у справі №910/10647/18.

З матеріалів справи встановлено, що у первісному позові заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором та у зустрічному позові заявлено вимоги про визнання недійсним цього кредитного договору кошти за яким позичались для придбання нерухомого майна.

Таким чином, до цього позову застосовуються правила виключної підсудності, оскільки цей спір стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а позовна заява була подана до Голосіївського району суду міста Києва, тобто з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності).

Вищенаведене спростовує доводи представника позивача, якими він обґрунтовував свої заперечення проти передачі справи на розгляд за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, цивільна справа підлягає передачі за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 30-31, 184, 197, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Передати за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» про визнання договору недійсним.

Передачу цивільної справи здійснити в порядку, встановленому частиною 3 статті 31 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала складена 23.01.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова