Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/897/24
Номер проведження 2/508/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у судовому засіданні в селищі Миколаївка цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В :

19.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.12.2017 року.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Станом на 27.09.2023 року у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.09.2023 року направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.01.2023 року став у формі «на вимогу».

На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором станом на 11.07.2024 року - становить 180576.25 гривень в тому числі:

1.загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 180576.25 грн;

2.заборгованість за пенею - 0,00 грн;

3.заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів AT УНІВЕРСАЛ БАНК.

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, згідно поштового повідомлення адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно Відповіді № 848064 від 16.10.2024 року громадянинОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 62 ).

10.12.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Боровська Олена Володимирівна подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити представнику позивача у задоволенні позову у повному обсязі, вказуючи на те, що відповідач вважає позов необґрунтованим, а факти, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності, крім того вказує на те, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом та просить суд застосувати до спірних правовідносин також позовну давність та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 16.10.2024 року, яка отримана представником відповідача 30.11.2024 року, через систему електронного суду, відкрито провадження за позовом АТ "Універсал Банку" до ОСОБА_1 (надалі -Відповідач) про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту в розмірі 180 576 грн.25 коп., та судові витрати у розмірі 3028 грн. Позивач до позовної заяви додав копію анкети заяви приєднання від 19.12.2017 року яка нібито приєднана до Умов и Правил надання Банківських послуг від 27.11.2021 року, яка нібито підписана Відповідачем, що заперечує Відповідач і це підтверджується тим, що підпис в паспорті Відповідача відрізняється від підпису на анкеті заяві від 19.12.2017 року. Виписку розрахунку без підпису відповідальної особи за такі розрахунки та суму боргу, яку Відповідач не взнає. Копія Витягу Умов та Правил надання банківських послуг АТ Універсал Банку" датовану 27.11.2021 роком, унеможливлює встановити чи це ті ж умови та правила які існували на день отримання банківської картки та споживчого кредиту Відповідачем. Копію паспорту споживчого кредиту без номера та дати з орієнтовною вартістю самого кредиту наданого на 12 календарних місяці в розмірі 136 668 гривень.

Позовні вимоги Позивача безпідставні та не обгрунтовані і з огляду на додані документи до позову, а саме розрахунку заборгованості по банківській виписці, закінчення терміну дії банківської картки номер якої не зазначено в наданих матеріалах, відсутність самого кредитного договору або його витягу з електронним підписом Відповідача. З матеріалі цивільної справи вбачається що Позивач вдається до хитрощів та вводить в оману суд, завуалювавши нарахування процентів, пені, та штрафів під основну заборгованість відповідача. В позовних вимогах позивач стверджує що надав споживчий кредит відповідачу в розмірі 100 000 тисяч гривень у 19.12.2017 році і станом на день звернення до суду споживчий кредит не погашено Відповідачем. Але, надані Позивачем документи заперечують позовні вимоги Позивача.

В матеріалах справи міститься перелік термінів та позначень до таблиці розрахунку заборгованості (а.с. -5), в якому виділено, що в стовпчику - 5, міститься відомості про залишок простроченої заборгованості по тілу кредиту, а в стовпчику-14 містяться відомості про суми коштів погашення кредиту і внесених клієнтом, тобто Відповідачем. Оглянувши згадану Таблицю розрахунок видно, що в стовпчику - відсутні відомості про прострочену заборгованість за весь час і тільки 01.04.2023 року вона виникає в розмірі 5969 грн. 20 коп., а в стовпчику- 14 містяться відомості про кошти внесені Відповідачем. З розрахунку за період з 01.01.2018 - по 01.01.2020 роки, тобто за 2 роки Відповідачем було внесено на рахунок банку 370 534 грн., загалом по останню дату внесення коштів станом на 24.02.2023 року Відповідачем було внесено коштів на рахунок банку 1 462 975 гривень, що вже заперечує заборгованість в розмірі 180 576 грн. 25 коп. та свідчить про те, що Відповідач в подальшому користувався власними коштами, які сам вносив на рахунок.

Крім того згідно паспорту споживчого кредиту орієнтовна вартість його складає 136 668 грн. із них 100 000 це кредитні кошти та 36 668 грн. це відсотки термін дії 12 календарних місяці. Згідно наданих розрахунків вказаний кредит давно погашений.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі 444/9519/12 казано, що після спливу строку кредитування (строк дії кредитної картки) відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені проценти за кредитом припиняється. Тому з 01.01.2019 року у позивача взагалі відсутнє право нараховувати відповідачу проценти за кредитом. Із поданого позивачем розрахунку вбачається, що з 01.04.2023 року по 11.07.2024 року виникла прострочена заборгованість 180 576 гривень, але за рахунок чого вона виникла зазначена заборгованість позивач не пояснив в позовній заяві, на думку відповідача не приховані відсотки нараховані з незрозумілих підстав за користування відповідачем нібито кредитного ліміту. З наданого розрахунку, видно що були надходження на картку внесених особистих коштів Відповідача.

Крім того, з наданих Позивачем виписок не вбачається збільшення кредитного ліміту.

Отже, позовні вимоги не обгрунтовані та в силу того, що Позивач написав клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності, неможливо отримати оригінал заяви анкети до банку в якому б було дійсно спростовано оригінальність підпису Відповідача та отримання оригіналу кредитного договору з електронним підписом Відповідача та відповідно Умови та Правила приєднання до банківських послуг які діяли на день отримання або відкриття кредиту 19.12.2017 року.

Оскільки термін дії кредиту закінчився в грудні 2018 року і претензій до Відповідача не було, він не отримував довідки про повний розрахунок із банком.

Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Невідповідність підпису на заяві приєднання до Умов та Правил користування банківськими послугами, підпису який у паспорті, це свідчить, що заяву приєднання відповідач не підписував. Відсутність самого кредитного договору з електронним підписом та ще й при існуванні паспорту споживчого кредиту, який виданий як зразок і відсутність належних на час укладання або підписання заяви 19.12.2017 року Умов та Правил користування банківськими послугами, свідчить про те що Відповідач взагалі не отримував споживчого кредиту.

Таким чином, із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається порушення зобов`язання настали 01.04.2023 року, тобто до цього часу 5 років банк претензій до Відповідача не мав, тому відповідач вважає, що у позові банк подав недостовірну інформацію стосовно надання відповідачу кредиту, не обгрунтовуючи та не підтверджуючи його надання.

Надані банком копії Витягів з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умов і правил надання банківських послуг, відповідачем не підписані, а тому їх не можна зважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. З урахуванням правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у справі № 342/180/17, виходить, що зазначені та долучені банком до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, у зв`язку з чим доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною складеного між сторонами кредитного договору і що саме їх мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а то у не може бути належним доказом уцій справі.

Кредитний договір є споживчим і тому саме банк зобов`язаний був забезпечити відповідача необхідною, доступною, достовірною та своєчасною інформацією про продукцію до надання послуги, однак банк не дотримався вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення відповідача про умови кредитування та узгодження з відповідачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості позичальника, є саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», однак банк таких не представив, розрахунки які містяться в матеріалах справи не підписані жодною відповідальною особою.

Із долученого розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач використовував банківську картку вносив на картковий рахунок власні кошти за весь час з 2018 року по 2024 рік на рахунку Відповідача було 1 462 975 грн., тому вважає, що борг у нього взагалі відсутній.

Тлумачення статті 264 ЦК України свідчить, що переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності.

Аналогічний по суті висновок зроблено в постанові Верховного Суду України

від 29 березня 2017 року у справі № 6-1996цс16.

Як наслідок подання позову, оскільки пред`явлений у цій справі позов був поданий поза межами трирічної позовної давності, а саме, прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором настав 01.04.2023 року, згідно долучених матеріалів - розрахунку.

Згідно поданих матеріалів банком визначено строк кредитування 12 місяців а тому позивачем пропущено строк позовної давності про стягнення будь яких платежів поза межами трирічного строку до дня звернення позивача до суду.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно до частини четвертої статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість, І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно , порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску.

Отже, розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем не може бути визнаний |належним та допустимим доказом в обґрунтування заявлених позовних вимог без зазначення її складових та конкретних періодів утворення, моменту утворення заборгованості відповідача перед позивачем, з якого у останнього з`явилось право стягнення такої, відображення щомісячних платежів, які підлягали сплаті та були фактично сплачені відповідачем, процентної ставки, передбаченої кредитним договором, з якої здійснювався розрахунок заборгованості та. період здійснення цього розрахунку, не враховано суми коштів внесені на рахунок банку Відповідачем, не підписано сторінки розрахунку відповідальною особою яка його складала, що є

Визначальним фактором оцінки наданих документів, як доказу. Матеріали справи не містять самого договору, умов та правил приєднання до банківських послуг на дату укладання договору та відповідної заяви про приєднання із за значенням відсоткової ставки підписаної Відповідачем.

У відзиві на позовну заяву, представник позивача просила також розглянути справу у відсутність відповідача та його представника, та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

12.12.2024 року представник позивача Акціонерного Товариства «Універсал Банк» надав суду відповідь на відзив, в якому просив суд задовольнити його вимоги за позовом Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.12.2017 року.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що на момент її підписання ознайомився з текстом умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що відповідач не підписував анкету-заяву та не ознайомлювався з текстом умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами запропонованими Банком, оскільки в анкеті заяві міститься підпис відповідача, на спростування даної обставини суду не надано жодного доказу представником відповідача та й самим відповідачем.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомилася та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

У пункті 2, підписаної Відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкети-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Таким чином, підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи формують Договір про надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з чим погодився відповідач шляхом підписання Анкети- заяви.

Можливість та законність укладення договору вищевказаним, способом зокрема підтверджується правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 та в постанові від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та ін.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України також передбачається, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частинами 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Окрім того пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 нього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача вказує, що позивачем наче б то невірно нараховані відсотки на кредитні кошти, однак суд з даними висновками не погоджується, оскільки з позовної заяви вбачається, що позивач взагалі не просить стягнути з відповідача нараховані відсотки чи штрафні санкції, просить стягнути лише тіло кредиту в розмірі 180576,25 гривень.

Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 11.07.2024 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 180576,25 гривень (тіло кредиту) ( а.с. 5-28, Т. 1).

Зазначені у Розрахунку заборгованості відомості відповідають змісту Виписки про рух коштів по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 20.12.2017 року до 02.07.2023 року (далі Виписка) ( а.с. 1- 150, Т . 1).

Зокрема, відповідач систематично користувався карткою Monobank для отримання готівки, переказів грошових коштів, поповнення мобільного зв`язку, оплати за Інтернет та кабельне телебачення, купівлі товарів, розрахунків за еквайринговою діяльністю p2p тощо, що підтверджується Випискою ( а.с. 1-150, Т. 1).

Крім того, відповідачем періодично здійснювалося погашення заборгованості по кредиту, що свідчить про визнання ним своїх кредитних зобов`язань ( останє погашення 24.02.2023 року на суму 8000 гривень ( а.с. 28, Т. 1).

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Що стосується застосування строку позовної давності до спірних правовідносин то суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Позона давність підлягає застосуванню лише у випадку наявності підстав для задоволення позову та за умови спливу строків позовної давності.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості, відповідачем 24.02.2023 року внесено кошти в розмірі 8000 гривень на погашення заборгованості за кредитом, отже трирічний строк позовної давності для звернення до суду рахується саме з цієї дати.

Крім того у відповідності до п.п. 9.3, п. 9 розділу 1 Умов і правил обслуговування, в редакції яка діяла станом на момент підписання анкети-заяви та укладення договору від 19.12.2017 року, зазначено, що термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 30 років.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд рахує, що представником відповідача не надано належних доказів на спростування підстав викладених представником позивача у позовній заяві та долучених до справи матеріалах.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачаОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 19; 77; 81; 247; 258; 263; 268; 273; 354 ЦПК України; ст. ст. 526; 527; 530; 610; 615; 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк» ( ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19 ) заборгованість за договором про надання банківських послуг в сумі 180576 гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк» ( ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19 ) судові витрати в сумі 3028 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутньою в судовому засіданні, з дня отримання копії рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя: В.Л. Горобець