Справа № 683/3175/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.

за участі секретаря судового засідання Братенка В.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Якимчук Н.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/3175/24, 2/683/129/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )і з врахуванням змінених позовних вимог просила встановити факт її постійного проживання з її сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент відкриття спадщини, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після його смерті право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 1994 року, виданого Старокостянтинівською районною державною конторою 03 червня 1994 року.

В обґрунтування заявленого позову посилалась на те, що її син фактично проживав разом із нею у будинку АДРЕСА_1 , успадкованому після смерті батька ОСОБА_5 , однак не був там зареєстрований та помер в с. Малий Чернятин, куди іноді приїздив для догляду будинку своєї бабусі. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті сина, однак нотаріус відмовила їй в оформленні її спадкових прав у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини, місце відкриття спадщини та коло спадкоємців.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги визнає.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до усталеної судової практики місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13 вересня 2017 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на майно - 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 1994 року, виданого Старокостянтинівською районною державною конторою 03 червня 1994 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №132 п.4 від 14 квітня 2016 року впорядковано адресу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та присвоєно адресу АДРЕСА_1 взамін адреси АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилась.

Як убачається із довідки відділу з питань реєстрації місця проживання від 04 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований в АДРЕСА_3 ) та був знятий з реєстрації 12 січня 2007 року.

Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №03-28/1457/2024 від 09 липня 2024 року відомості про реєстрацію ОСОБА_4 в Реєстрі Старокостянтинівської територіальної громади відсутні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які проживали по сусідству із ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 підтвердили, що син ОСОБА_1 ОСОБА_4 проживав разом із матір`ю в АДРЕСА_3 ) до дня його трагічної смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с ОСОБА_9 , куди поїхав до бабусі. Одруженим не був, дітей не мав.

Згідно з витягу про зареєстрованих у житловому будинку від 21 червня 2024 року по АДРЕСА_3 ) зареєстровані ОСОБА_1 з 12 вересня 1986 року і по теперішній час, а також її чоловік ОСОБА_10 , з 30 травня 2023 року по теперішній час.

Таким чином, дослідженими судом доказами встановлено, що син позивачки ОСОБА_4 , фактично проживав АДРЕСА_3 ) разом із нею на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є його єдиною спадкоємицею за законом першої черги.

30 липня 2024 року нотаріусом Старококостянтинівськоїх державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні її спадкових прав після смерті сина ОСОБА_4 , у зв`язку із неможливістю встановити факт прийняття спадщини, місця відкриття спадщини та встановлення кола спадкоємців.

Відповідно до роз`яснень даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи, що дослідженими судом доказами встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 ), остання є його єдиною спадкоємицею за законом першої черги, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 ), яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №928, виданого 01 червня 1994 року, підлягають задоволенню.

Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_3 ).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 ), яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №928, виданого 01 червня 1994 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 23 січня 2025 року.

Суддя: