ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач посилається на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на нежитлові приміщення площею 60,6 кв.м. по АДРЕСА_1 та на автомобіль марки SUBARU CROSSTREK, випуску 2016 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , колір-білий. В передбачений законом строк позивач, як дружина спадкодавця та неповнолітні його діти, прийняли спадщину, отримавши 12.11.2024 свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме: нежитлові приміщення площею 60,6 кв.м. по АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному. Постановою нотаріуса від 02.08.2024 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на автомобіль марки SUBARU CROSSTREK, випуску 2016 року, з підстав відсутності у спадкоємців правовстановлюючого документу (технічного паспорту). Технічний паспорт на автомобіль із зазначенням власником транспортного засобу спадкодавця, відсутній в зв`язку з тим, що 12.06.2020 останній придбав спірний автомобіль пошкодженим з аукціону в США. Даний автомобіль був доставлений на митну територію України та, відповідно до посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , що видане 03.03.2021 Одеською митницею Державної митної служби України, даний автомобіль було розмитнено спадкодавцем відповідно до чинного законодавства України, Спадкодавцем було повністю оплачено вартість автомобіля та всі послуги за його митне оформлення. Також, спадкодавець мав пред`явити даний автомобіль до сервісного центру МВС для здійснення державної реєстрації транспортного засобу та постановки його на облік транспортних засобів, проте зробити це не встиг, так як раптово помер. За захистом свої прав позивач змушена була звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевській Л.М.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2024 року провадження по даній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження.

24.12.2024 на запит суду, від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Н.М., надійшли матеріали спадкової справи №9/2024 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі.

21.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача Фастівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. Проти позову не заперечують.

21.01.2025 до канцелярії суду від представника позивача адвоката Мельник Т.О. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову підтримала, просила задовольнити.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 01 вересня 2007 року, актовий запис №341 (а.с.12).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 (а.с.13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29 грудня 2023 року (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщину на належне йому майно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 23), у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому засіданні.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Щодо вимоги «ефективності» способу захисту, який може бути застосовано судом, роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 905/1926/16 від 11 вересня 2018 року, в якій зазначено: «оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування»,

В передбачений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли: його дружина ОСОБА_1 та неповнолітні діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , це підтверджується витребуваною у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Н.М. копією спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с.39-122).

12 листопада 2024 року прийнявшим спадщину спадкоємцям нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме: на нежитлові приміщення площею 60,6 кв.м, по АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтями 13,41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Постановою від 02.08.2024 приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Н.М. було відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину на автомобіль марки автомобіль марки SUBARU CROSSTREK, випуску 2016 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , колір-білий з підстав відсутності у спадкоємців правоустановлюючого документа (технічного паспорта).

Технічний паспорт на автомобіль із зазначенням власником транспортного засобу спадкодавця, відсутній в зв`язку з тим, що 12.06.2020 ОСОБА_4 придбав спірний автомобіль пошкодженим з аукціону в США. Даний автомобіль був доставлений на митну територію України та, відповідно до посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 , що видане 03.03.2021 Одеською митницею Державної митної служби України, даний автомобіль було розмитнено спадкодавцем відповідно до чинного законодавства України, Спадкодавцем було повністю оплачено вартість автомобіля та всі послуги за його митне оформлення.

Також спадкодавець мав пред`явити даний автомобіль до сервісного центру МВС для здійснення державної реєстрації транспортного засобу та постановки його на облік транспортних засобів, проте зробити це не встиг, так як раптово помер.

У виданому ОСОБА_4 посвідченні про реєстрацію ТЗ Одеська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому Посвідченні на ім`я ОСОБА_4 , що був увезений ним в Україну. Також відповідно до примітки, зазначено, що всі митні платежі сплачені(а.с.23-30).

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Найбільш поширеними похідними способами набуття права власності є договори.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом(ч.1 ст. 334 ЦК України).На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (ч.4ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 34 Закону Про дорожній рух, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Як положеннями ч.І ст. 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Порушення приписів про державну реєстрацію транспортного засобу має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном).

Таким чином, право власності на транспортний засіб переходить з моменту передання такого покупцю, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до ст.6, 627, 628 ЦК України.

Такий висновок викладено у постанові ВП ВС у справі №911/1278/20 від 05.04.2023 р., який суд враховує в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на майно є доведеними та обґрунтованими, а тому, підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 392 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_8 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 до Фастівської міської ради Київської області, , адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/3 частині кожному право власності на автомобіль марки SUBARU CROSSTREK, випуску 2016 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , колір - білий в порядку спадкування за законом після померлого смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська