Справа № 587/4916/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2025 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.,
за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.,
представника позивача Гакаля Р.В.,
розглянувib у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.12.2018 року у розмірі 150183,78 грн. та понесені судові витрати.
Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гакаль Р.В. заявлені вимоги підтримав.
Фактичні обставини, встановлені судом.
26.12.2018 року ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій маються персональні дані ОСОБА_1 , будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти), умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, пені та штрафів (а.с. 89-105).
В підписаній ОСОБА_2 анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами, Тарифами була ознайомлена та дала згоду відповідачка, а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальниці повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру виданої кредитної картки.
До матеріалів справи також долучено заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, який відповідачкою не підписаний (а.с. 24).
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 в період з 26.12.2018 по 01.10.2023, вбачається, що з 20.05.2008 року почали проводитись зняття готівки з картки, розрахунки за продукти і товари та періодично відбувалось погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 40-86).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у Анкеті-заяві позичальника процентна ставка, розмір та умови нарахування неустойки не зазначені.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, обґрунтовує їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, а також довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку суду не надано.
Правила частини 1 статті 634 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.07.2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07.08.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідачка мала на увазі, підписуючи Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.
А тому підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом у заявленому розмірі відсутні.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту суд зазначає наступне.
За умовами договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути фактично отриману нею суму кредитних коштів.
За змістом частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У даному випадку позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту за період з 07.03.2020 року по 16.10.2024 року у розмірі 121456,14 грн.
Як вбачається з підсумкової частини розрахунку, позивачем самостійно та безпідставно спрямовано кошти відповідачки на погашення заборгованості по простроченим договірним відсоткам на загальну суму 306,24 грн., розмір нарахування яких сторонами письмово погоджений не був.
Проте, сплачені відповідачкою кошти мали бути спрямовані на погашення залишку за тілом кредиту.
Судом встановлено, що анкета-заява від 26 грудня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)»
При цьому банк формував тіло кредиту накопичувальним способом, включаючи до сум фактично використаних позичальницею коштів нараховані щомісячні проценти. В кожному наступному місяці проценти знову нараховувалися на утворене в такий спосіб тіло кредиту, до якого увійшли попередні відсоткові нарахування. Тобто в такий спосіб банк нараховував проценти не лише на фактично використані позичальницею кредитні кошти, а й на проценти за користування ними, які погашалися банком за рахунок кредитного ліміта та включалися до суми витрат клієнтом кредитних коштів. Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі, не погоджувався, а односторонні та безпідставні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредита і додавання до тіла кредита не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів. В оцінці таких дій визначальними є умови укладеного договору. Такий договір є джерелом правового регулювання цивільних відносин між сторонами, який визначає обов`язкові для обох сторін правила поведінки, відмінні від їх законодавчого регулювання. Між тим, Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 26 грудня 2018 року не містить домовленості сторін про такий порядок одержання та сплати відсотків. Тому, розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредита відсотків є не вірним та спростовується вище зазначеним, що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині. Разом з тим, фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі ще не повернуті. Так, з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.12.2018 року вбачається, що сума отриманих відповідачкою коштів становить 3 328 968 грн. 51 коп. (третя колонка розрахунку заборгованості «Витрати клієнтом кредитних коштів»). На виконання умов договору відповідачкою сплачувались грошові кошти, загальна сума яких складає 3 233 486 грн. 02 коп. (тридцята колонка розрахунку заборгованості «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості»). Отже, різниця між фактично отриманою сумою коштів та сплаченою відповідачкою на виконання умов договору коштів становить 95 482 грн. 49 коп. (3 328 968,51 3 233 486,02).
Отже, загальний залишок заборгованості за фактично отриманою і не поверненою відповідачкою сумою кредитних коштів становить 95 482 грн. 49 коп..
Судові витрати.
Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 2422,40 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідача на його користь.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 63,58 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1540,16 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 січня 2024 року.

Суддя О.М.Черних