Справа 206/5745/24
Провадження 2/206/265/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участю секретаря Погребної А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу без виклику сторін за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельномонтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» звернулося до суду із даною позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 заборгованість за надані комунальні послуги, яка виникла станом на 01.10.2024 в сумі 8089,45 грн та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі були заселені кімнати АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку №134 від 06.10.2021, та зареєструвалися за цією адресою. Надавачем комунальних послуг для мешканців гуртожитку до 31.07.2022 року було АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр будівельномонтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничого структурного підрозділу «Дніпровська дирекція», який уклав договори на постачання електричної енергії, теплової енергії, газопостачання, водопостачання та водовідведення з відповідними виробниками (постачальниками) послуг.

На відповідача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення оплати за користування житловою площею та комунальних послуг.

Протягом періоду з 01.01.2021 по 31.07.2022 відповідачі систематично оплату не здійснювали. Станом на 31.07.2024 за відповідачами рахується заборгованість за користування житловою площею в гуртожитку і за комунальні послуги на суму 8089,45 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з обох відповідачів.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2024 було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.

Суд ухвалив, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, розглянути справу в заочному порядку за наявними у справі доказами постановити заочне рішення.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке.

Відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_2 . На відповідача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення оплати за користування житловою площею та комунальних послуг.

Протягом періоду з 01.01.2021 по 31.07.2022 відповідачі систематично оплату не здійснювали.

Станом на 31.07.2024 за відповідачами рахується заборгованість за користування житловою площею в гуртожитку і за комунальні послуги на суму 8089,45 грн., що підтверджується особовою карткою - розрахунком (а.с.10,11).

Матеріали справи не містять доказів про укладення відповідачем письмового договору. Разом з тим відповідач користується послугами та відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року справі №751/3840/15-ц).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до пункту першого 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів законодавства.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ними заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за користування житлом та за отримані комунальні послуги.

Таким чином, неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані комунальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за користування житловою площею у гуртожитку та за надані комунальні послуги.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

За таких обставин, суддя вважає необхідним стягнути на користь позивача з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 2 725,20 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, які зараховані до суми судового збору за подання даної заяви, в розмірі 302,80 грн., а всього судові витрати у розмірі 3 028 грн.

Тому, з відповідачів, в силу частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1514,00 грн. з кожного.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 525, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованість за надані житлово- комунальні послуги в сумі 8089,45 грн. ( вісім тисяч вісімдесят дев`ять гривень 45 копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» витрати по сплаті судового збору по 1514,00 грн. ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень) з кожного відповідача.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга поданапротягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників провадження:

Позивач: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (код ЄДРПОУ ВП 41149437; адреса: 03035, м. Київ, вул.Гетьмана Павла Скоропадського, 61).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт - серія НОМЕР_2 , виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце АДРЕСА_2 .

Судове рішення складено і підписано 22.01.2025.

Суддя І.П. Прінь