Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1638/24
Провадження № 2/935/732/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем- Криворучко Я.В., за участю представника відповідача адвоката Василевської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із вказаним вище позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №22.08.2023-100002369 від 22.08.2023 року у розмірі 25 499, 95 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 22.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір №.22.08.2023-100002369 шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною договору. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача.

Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 140 днів з процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Договір укладений у строк до 08.01.2024 року. Первинний період користування складає 14 днів з дня його надання.

Однак, вказує, що відповідач умов договору щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, в результаті чого станом на 22.05.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 25 499,95 грн., яка складається з: 10 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 999,95 грн. заборгованість за процентами. Оскільки відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

У відзиві відповідач заперечила щодо позовних вимог, просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що з умов укладеного договору незрозуміло протягом якого періоду дії ставка «Економ», а коли «Стандарт», що вводить в оману позичальника в частині розміру щомісячних платежів. Вказує, що при укладанні кредитного договору сторонам необхідно керуватися умовами у яких визначено ціну кредиту та строк виконання зобов`язання, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку нарахування та нараховувати непропорційно велику суму компенсації.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача адвокат ВасилевськаА.О. у судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог з наведених у відзиві підстав та просить відмовити у задоволені позову. Вказала також, що умови наданого кредиту зокрема в частині відсотків не відповідали принципам прозорості та чесності. Пояснила, що позивач не заперечує те, що отримала кредитні кошти у розмірі 10 000 грн., відсотки не сплачувала.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 серпня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) в електронній формі №22.08.2023-100002369, шляхом підписання електронним підписом заявки на отримання кредиту та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (а.с.8-19).

Згідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 140 днів з дати його надання. Первинний період користування кредитом становить 14 днів. Строк повернення кредиту 08 січня 2024 року.

В заявці від 22.08.2023 року (а.с 14) визначено процентну ставку, яка є фіксованою та становить 1 % за 1 день, які розраховуються шляхом множення кредиту / залишку кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредитом.

Комісія пов`язана з наданням кредиту становить 15 % від суми кредиту та дорівнює 1500 грн.

Пунктом 3.1. Договору(пропозиції про укладання договору) (а.с. 10) передбачено, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

В пункті 3.2. договору вказано, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 4.1. кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача за наступними реквізитами НОМЕР_1 .

Пунктом 4.3. договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит.

Згідно умов пункту 4.4. Договору, сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту).

Орієнтована реальна річна процентна ставка за кредитом становить 6 469,15%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 21 539,77 грн. (пункт 4.5 Договору)

Згідно пункту 10.1 Договору, договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця.

На підтвердження перерахування коштів за договором №22.08.2023-100002369 від 22.08.2023 року ТОВ «Споживчий центр» надано квитанцію Liqpay про надіслання суми кредиту на рахунок картки Visa НОМЕР_2 в розмірі 10 000 грн. ID операції: НОМЕР_3 (а.с.6)..

Відповідно до наданої довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №22.08.2023-100002369 слідує, що заборгованість позичальника ОСОБА_1 становить 25 499,91 грн., яка складається з: 10 000 грн. основного боргу, 1 500 грн.- комісія, 13 999, 91 грн. проценти, які нараховані з 22.08.2023 року до 08.01.2024року.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 22.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням одноразового електронного підпису ( №Р 655). На підставі укладеного договору відповідачем отриманий кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок грошових коштів у розмірі 10 000 грн..

На підтвердження здійснення переказу коштів відповідачу у розмірі 10 000 грн., позивач надав квитанцію про перерахування суми кредиту за допомогою платіжних систем «Liqpay» на банківську картку № НОМЕР_2 .

Відповідачем не заперечується укладання договору та отримання кредитних коштів у розмірі 10 000 грн., однак остання не погоджується із розміром відсотків.

Разом із тим підписавши 22.08.2023 року заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), які містять відомості про розмір кредиту, розмір встановлених процентів, комісії, строк кредитування, порядок погашення заборгованості, відповідно між сторонами погоджено істотні умови договору. Зокрема розмір кредиту, який наданий відповідачу у розмірі 10 000грн., а також розмір процентів за користування кредитом 1 % в день, що нараховується на залишок суми боргу та порядок погашення заборгованості, протягом всього строку кредитування, що становить 140 днів.

Представник відповідача у судовому засіданні також вказав, що відповідач не здійснювала погашення відсотків.

З урахуванням чого долучений позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом на підтвердження дійсності суми боргу. Відповідачем не доведено обставин належного виконання умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків, розмір яких у межах всього строку кредитування погоджено між сторонами відповідно до умов договору від 22.08.2023 року.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором від 22.08.2023 року виконало в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує.

Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості у розмірі 25 499,95 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 10 000 грн., комісії 1 500 грн., заборгованості за процентами 13 999,95 грн., тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 442,40 грн.

Враховуючи викладене, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 530,1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», заборгованість за кредитним договором № 22.08.2023-100002369 від 22.08.2023 року у розмірі 25 499, 95 грн. та судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 23.01.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО