Справа № 473/5799/24
"24" січня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників №1. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 888,51 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 040,04 грн., заборгованості за відсотками 3 199,03 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 9 649,44 грн..
29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та позивачем укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» передає (відступає) ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 888,51 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 040,04 грн., заборгованості за відсотками 3 199,03 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 9 649,44 грн..
Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки ОСОБА_1 своє зобов`язання за договором не виконав.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 21.10.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Відповідно до п. 1 Договору, сума позики 11 950 грн., процентна ставка в розмірі 9,99 % річних змінювана, строк договору 12 місяців.
Як вбачається з доводів позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, в передбачені Договором строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатив.
16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників №1.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 888,51 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 040,04 грн., заборгованості за відсотками 3 199,03 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 9 649,44 грн..
29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та позивачем укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» передає (відступає) ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 888,51 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 040,04 грн., заборгованості за відсотками 3 199,03 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 9 649,44 грн..
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. У свою чергу відповідачкою не доведено того, що вона сплачувала заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору.
Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц.
У порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 3 199,03 грн., суд зазначає наступне.
Однак у вказаному розрахунку зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений.
У такому випадку якщо відповідний розрахунок позивачем не здійснено або здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню.
Таким чином сума процентів, нарахованих за кредитом становитиме 1 193,81 грн. (11 950 грн.*9,99 % * 1 строк кредиту).
В свою чергу нарахування відсотків після закінчення строку дії договору чинним законодавством не передбачено.
Отже умовами, укладеного між сторонами договору передбачена сплата позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України).
Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Доказів виконання зобов`язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» матеріали справи не містять.
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
За правилами ст.1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних за період з 09.05.2020 р. по 23.02.2022 р., що складає 566,75 грн. (204,40 грн. (період з 09.05.2020 р. по 31.12.2020 р. - 237 днів) + 315,65 грн. (період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. - 365 дні) + 46,70 грн. (період з 01.01.2022 р. по 23.02.2022 р. - 54 дні).
Також позивач має право на стягнення з відповідача інфляційні втрати за період 09.05.2020 р. по 23.02.2022 р., що складає 1 801,30 грн. (10 521,81 грн. (залишок заборгованості) x 117,120 % (сукупний індекс інфляції за період з 09.05.2020 р. по 23.02.2022 р.) 10 521,81 грн.).
Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав.
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200 грн., то в цій частині суд виходить з наступного.
Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору про надання правничої допомоги від 01.04.2024 року №1/04, укладеного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатське бюро «АЛЬЯНС ДЛС», із реєстром боржників від 09.04.2024 року, копію Акту прийому-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024 року, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: Проведення юридичного та фінансового аналізу вартість послуги 1 200 грн.; Складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості - вартість послуги 6 000 грн..
Однак відповідно до реєстру боржників від 09.04.2025 року та Акту прийому-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024 року в списку боржників відсутній відповідач ОСОБА_1 .
В зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку задоволенню не підлягають, оскільки ч. 1 ст. 133 ЦПК України не передбачено стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції № 229 від 24072024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Враховуючи вищезазначене, та враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (79%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 913 грн. 70 коп..
На підставі викладеного та, керуючись ст. 526, 549, 611, 615, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 83, 128, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, суд, -
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати в розмірі 1 913 грн. 70 коп..
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» , юридична адреса 49005, Дніпропетровська область, місто Дніпро,, вул. Сімферопольська буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69.

Відповідач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Ротар