Справа № 677/2329/15-ц
Провадження № 2/677/15/25
УХВАЛА

(повний текст)

22.01.2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області:

у складі головуючого - судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

учасники справи (сторони):

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Сидорук Д.В.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Красилівська міська рада Хмельницької області, про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красилівського районного суду перебуває вказана цивільна справа.

Представником відповідача по справі та відповідачкою в день розгляду справи подано заяву про відвід судді Шовкуну В.О.

У провадженні Красилівського районного суду під головуванням судді Шовкуна В.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Красилівська міська рада Хмельницької області, про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою.

Представником відповідача та відповідачкою у судовому засіданні подано заяву про відвід головуючому по справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. В обґрунтування своєї заяви посилаються на те, що 22.01.2025 року під час заявлення представником відповідача клопотання про закриття провадження у справі, суддя Шовкун В.О. допустив упереджене ставлення до представника відповідача, та знехтував встановленню об`єктивних даних при вирішенні даного клопотання, ці дії судді Шовкуна В.О. (на думку сторони відповідача) дають підставу для сумніву в неупередженості та об`єктивності судді відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала думку свого представника, просила суд задовольнити заяву про відвід головуючому по справі.

Представник позивача адвокат Сидорук Д.В. у судовому засіданні заперечував проти заявленого відводу, оскільки жодних підстав для цього не має, ЦПК України не передбачає можливості після заявлення клопотання про закриття провадження задавати запитання представнику позивача або позивачу для встановлення якихось даних, головуючим по справі жодних порушень не було допущено, дані обставини лише свідчать про те, що відповідач та її представник намагаються таким чином затягувати розгляд даної цивільної справи.

Позивач по справі підтримала думку свого представника.

Суд, заслухавши учасників справи, приходить до наступного.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Заява про відвід подана в судовому засіданні, тому заява про відвід розглядається тим складом суду в провадженні якого перебуває.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Частина 8 ст. 40 ЦПК України передбачає, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Підставою для заявленого відводу стало, (на думку заявника) упереджене ставлення до представника відповідача, та нехтування встановленню об`єктивних даних при вирішенні заявленого клопотання про закриття провадження по справі.

При цьому, на запитання головуючого по справі, в чому проявляється його упереджене ставлення до представника відповідача, представник відповідача повідомила, що про це вона зазначила у своїй письмовій заяві про відвід, тобто без будь-якої конкретики, чомусь їй так здалося. Також додала, що головуючий по справі, після того як вона заявила клопотання про закриття провадження по справі та висловлення своєї думки іншими учасниками провадження, не надав можливості їй, згідно вимог ЦПК України задати запитання позивачу та його представнику, чим знехтував встановленню об`єктивних даних при вирішенні клопотання про закриття провадження.

На питання головуючого по справі, яка саме норма ЦПК України передбачає те, що після заявлення відповідного клопотання надає можливість після висловлення своїх думок сторонами щодо заявленого клопотання, ще й задавання заявником клопотання після цього, запитань іншій стороні, представник відповідача зазначила, що це право їй надає ЦПК України, однак яка стаття ЦПК України це передбачає суду не повідомила.

Суд з даного приводу зазначає про те, що в даному випадку, по суті клопотання про закриття провадження не було розглянуте, оскільки представником відповідача не було виконано вимоги ст. 183 ЦПК України, про що також під час заявлення даного клопотання було акцентовано увагу представником позивача (також зазначали про те, що до клопотання стороною відповідача, додано якийсь письмовий доказ, про який стороні позивача не відомо), тобто у зв`язку з порушенням норм ЦПК України представником відповідача дане клопотання підлягало поверненню Заявнику, як того вимагає ЦПК України. Крім того, суд звертає увагу на те, що ст.ст. 43, 49 ЦПК України, після заявлення клопотань, не наділяє сторони правом, після висловлення своїх доводів, ще й задавати питання.

Відразу після оголошення ухвали судом про повернення заяви Заявнику, головуючому судді було заявлено відвід, тобто фактично з підстав незгоди з процесуальним рішенням головуючого по справі. Інших, з відповідним обґрунтуванням, заява про відвід судді не містить.

Верховний Суд у постановах від 02 липня 2020 року у справі № 760/4478/13-ц та від 15 лютого 2021 року у справі № 569/12599/18 зазначив, що відвід є завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальним рішенням судді.

Отже, саме по собі постановлення суддею ухвали про повернення заяви Заявнику, чи інше процесуальне рішення, яке не подобається сторонам, не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, який постановляв таку ухвалу, оскільки ЦПК України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, наведені заявником обставини не можуть свідчити ні про пряму, ні про побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи.

Враховуючи наведене, заяву про відвід необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40,41 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Бринцевої С.С. та відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Шовкуна В.О. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Красилівська міська рада Хмельницької області, про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24.01.2025 року.

Суддя: В.О. Шовкун