№ 209/4697/24
№ 2/207/241/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 209/4697/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2024 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 38583 гривні 23 копійки , оскільки 15 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 964071389 у формі електронного документу з використанням електронного підпису , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень 00 копійок , строком на 30 днів з поверненням у строк до 14 вересня 2021 року . Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом , створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV8Q7W7 , зокрема , 15 серпня 2021 року відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунакаційної системи та натиснув кнопку «Так» , що є підтвердженням підписання договору , після чого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 8000 гривень 00 копійок на його банківську картку № НОМЕР_1 . 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року , предметом якого є відступлення прав вимоги , зазначених у Реєстрах прав вимоги . 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладена додаткова угода № 19 , згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року . 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року . 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року . Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 164 від 14 грудня 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 25234 гривні 51 копійка . Таким чином , відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , який фактично укладено після підписання договору кредитної лінії . 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 , строк дії якого закінчується 4 серпня 2021 року . У подальшому між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено ряд додаткових угод : № 2 від 3 серпня 2021 року , № 3 від 30 грудня 2022 року , якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно . Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги , зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги . Право вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру права вимоги . Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача у сумі 38583 гривні 23 копійки . 6 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 06/03/24 , згідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором . Згідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 6 березня 2024 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38583 гривні 23 копійки . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав .

Представник позивача у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заявлений позов підтримав повністю .

Представник відповідача Пузін Д.М. у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі та без участі відповідача . У відзиві на позовну заяву заявлений позов не визнав і зазначив , що за результатами заповнення Заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем . Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних позичальника , зазначених у Заявці , та будь-якої додаткової інформації , наданої позичальником , чи отриманої Товариством з інших джерел . Таким чином ТОВ «Юніт Капітал» , перед тим як погоджувати заявку на кредитування , не лише перевірило особисті дані відповідача , а і платіжну картку , з метою ідентифікації , тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику . Також , відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору . Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором . Згідно правової позиції , викладеної у постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17 , відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги , що існувала на момент переходу цих прав . У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав , які переходять до нового кредитора , та чи існують ці права на момент переходу . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок , що згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав , якщо інше не встановлено договором або законом . За змістом зазначених норм , права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача , нового кредитора) , якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором . Отже , якщо такий договір був укладений особою , яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад , якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі , зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням) , тобто якщо ця особа не є кредитором , то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача . Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють , що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу . У тому випадку , коли особа відступає право вимоги , яке їй не належить , у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт . За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512 , ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається . На момент укладення договору про відступлення права вимоги боргові зобов`язання за кредитним договором ще не існували , а тому не могли бути передані новому кредитору , на час укладення договору відступлення права вимоги . Крім того , доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги позивачем не надано . Вбачається також , що на час укладення договору відступлення права вимоги сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину , предмет не індивідуалізовано належним чином . Інформація про відповідача як боржника надана у витягу з реєстру прав майже через два роки після укладення договору відступлення права вимоги . Вважає , що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною , тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Юніт Капітал» щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не було , та сторони не могли передбачити , що цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем . Просить у задоволенні позову відмовити .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 15 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 964071389 у формі електронного документу з використанням електронного підпису , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень 00 копійок , строком на 30 днів з поверненням у строк до 14 вересня 20221 року ( а.с. 11 - 12 , 12 - 15 ) . Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом , створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV8Q7W7 , зокрема , 15 серпня 2021 року відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунакаційної системи та натиснув кнопку «Так» , що є підтвердженням підписання договору , після чого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 8000 гривень 00 копійок на його банківську картку № НОМЕР_1 ( а.с. 16 , 17 ) . 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року , предметом якого є відступлення прав вимоги , зазначених у Реєстрах прав вимоги . 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладена додаткова угода № 19 , згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року ( а.с. 19 ) . 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року ( а.с. 32 - 35 ) . 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року ( а.с. 27 ) . Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 164 від 14 грудня 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 25234 гривні 51 копійка ( а.с. 30 - 31 ) . Таким чином , відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , який фактично укладено після підписання договору кредитної лінії . 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 , строк дії якого закінчується 4 серпня 2021 року ( а.с. 74 - 76 ) . У подальшому між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено ряд додаткових угод : № 2 від 3 серпня 2021 року (а.с. 44 ) , № 3 від 30 грудня 2022 року ( а.с. 45 ) , якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно . Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги , зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги . Право вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру права вимоги . Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача у сумі 38583 гривні 23 копійки ( а.с. 39 - 40 ) . 6 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 06/03/24 , згідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором ( а.с. 69 - 72 ) . Згідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 6 березня 2024 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38583 гривні 23 копійки ( а.с. 46 , 48 ) .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Кредитний договір разом з правилами надання грошових коштів у позику , який був укладений з відповідачем , було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача .

Договір , укладений в електронній формі , є таким , що укладений у письмовому вигляді (ст. 205 , 207 ЦК України 2003 року) . Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 , від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .

Згідно правової позиції Верховного Суду , котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц , провадження № 61-19992св заперечуючи розмір кредитної заборгованості , розрахований банком , боржник та його представник не надали до суду докази , які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі , визначеним кредитним договором так і розмір боргу , що є процесуальним обов`язком боржника .

Згідно з правовою позицією Верховного Суду , викладеній у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц , провадження № 61-43538св18 , твердження заявника про те , що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними , оскільки в матеріалах справи , серед інших письмових доказів , наявний розширений розрахунок заборгованості . Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором , боржником не надано . У позиції Верховного Суду , викладеній у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року по справі № 753/16745/15-ц , провадження № 61-40036св18 , Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції , про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» , у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору у даній справі .

Аналогічних висновків дійшов Київський апеляційний суд у постанові по справі № 357/12164/23 , а саме : «Таким чином , відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 844906321 від 1 квітня 2020 року , що вбачається з витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22 вересня 2020 року . З огляду на викладене , колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про недоведеність ТОВ «ФК «ЕЙС» набуття ним права вимоги до ОСОБА_ 1 за кредитним договором № 844906321 від 1 квітня 2020 року . Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з ОСОБА_1 від 1 квітня 2020 року не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору , оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 844906321 від 1 квітня 2020 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та у подальшому позивачу на підставі Реєстру , який оформлений належним чином та є додатком до Договору кредиту . Таким чином , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за договором факторингу» .

5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 , згідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 964071389 від 15 серпня 2021 року .

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 6 березня 2024 року , від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38583 гривні 23 копійки .

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором .

Таким чином , враховуючи наведене , у ході факторингового ланцюгу право вимоги перейшло до позивача .

Аналогічні висновки містяться у наступних Постановах судів апеляційної інстанції , а саме : постанова від 31 січня 2024 року у справі № 550/1020/23 Полтавського апеляційного суду ; постанова від 5 лютого 2024 року у справі № 672/1022/23 Хмельницького апеляційного суду ; постанова від 7 березня 2024 року у справі № 541/3027/23 Полтавського апеляційного суду ; постанова від 15 січня 2024 року у справі № 381/1262/23 Київського апеляційного суду .

Дані обставини та докази спростовують висновки сторони відповідача про те , що позивач не набув права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки вказані права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у грудні 2021 року , тобто після укладення кредитного договору у серпні 2021 року , які позивач набув у березні 2024 року .

Згідно ст. 1046 ЦК України 2003 року за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Доводи представника відповідача про те , що не надані первинні документи про надання кредиту та доказів на підтвердження розміру заборгованості за вказаним кредитним договором , спростовуються наданими позивачем копіями платіжного доручення , інформаційної довідки про перерахування коштів , розрахунком заборгованості за кредитним договором ( а.с. 28 - 29 , 43 ) . Доказів , які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором , відповідачем не надано .

Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав , у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 38583 гривні 23 копійки , яка складається з : заборгованості по кредиту у розмірі 7998 гривень 92 копійки , заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 30584 гривні 31 копійка , що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором ( а.с. 28 - 29 , 43 ) . Останній раз сплачував заборгованість 22 листопада 2021 року у розмірі 35 гривень , що свідчить про визнання ним свого зобов`язання .

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України 2003 року зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу , надати послугу , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно ст. 526 ЦК України 2003 року зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться .

Згідно ст. 599 ЦК України 2003 року зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином .

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .

В обґрунтування суми заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості , з якого вбачається , що у період дії кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання порушив , внаслідок чого у нього утворилась заборгованість .

Таким чином , стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 38583 гривні 23 копійки , яка складається з : заборгованості по кредиту у розмірі 7998 гривень 92 копійки , заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 30584 гривні 31 копійка , що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором , оскільки відповідач отримав кредит , користувався кредитними коштами , частково виконував свої обов`язки , тобто здійснював платежі , що свідчить про те , що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено у повному обсязі , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , які складаються з : судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок , витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень 00 копійок , що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги від 22 лютого 2024 року ( а.с. 52 - 53 ) , додаткової угоди № 6 до Договору про надання правничої допомоги 22/02/24-02 від 6 березня 2024 року , акту прийому-передачі наданих послуг від 6 березня 2024 року ( а.с. 49 ) , оскільки такі витрати позивачем понесені і ці витрати відповідають критерію розумності .

Керуючись ст. 525 , 526 , 530 , 610 - 612 , 1046 - 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» , місцезнаходження : м. Київ , вулиця Рогнідинська , 4-А , офіс 10 , ідентифікаційний код юридичної особи : 43541163 , заборгованість за кредитним договором № 964071389 від 15 серпня 2021 року у розмірі 38583 гривні 23 копійки , яка складається з : заборгованості по кредиту у розмірі 7998 гривень 92 копійки , заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 30584 гривні 31 копійка , судові витрати у розмірі 7422 гривні 40 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба