справа № 522/2039/24
провадження № 2/521/498/25
15 січня 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони разом із відповідачем є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дітей, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.
Позивач в судове засідання не з`явилася, з`явилася її представник ОСОБА_5 , позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
В судове засідання з`явилися свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).
Із сукупності відомостей, що містяться у витягах з Реєстру Одеської територіальної громади №2024/010393496 від 29.08.2024 року та №2024/010393502 від 29.08.2024 року, листі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №209ел/01-09 від 12.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 та її малолітні сини, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, з показань свідків та зі слів самої позивачки слідує, що остання разом із дітьми фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності матері позивачки, ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каркашадзе 9» від 07.01.2024, висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.10.2024; копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 від 30.08.2024, показаннями свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , наданими під час допиту.
Допитані у судовому засіданні свідки у визначеному судом порядку надали наступні пояснення щодо предмета спору.
ОСОБА_6 пояснила, що є матір`ю позивачки та бабусею малолітніх дітей, з народження приймає активну і безпосередню участь у вихованні онуків, а відтак є свідком окреслених у позовній заяві обставин. Свідок підтвердила, що позивачка та відповідач деякий час проживали у незареєстрованому шлюбі, в результаті чого у 2016 році народились діти-близнюки. Надала пояснення щодо обставин бездіяльності батька у виховані дітей, зазначила, що запевнення ОСОБА_2 щодо його заінтересованості в участі у житті синів, заявлені відповідачем у ході розгляду аналогічної справи у 2019 році, залишились на словах, фактично останній зник, з дітьми не спілкувався, не вітав їх зі святами та взагалі жодного разу не виявляв бажання бачитись із малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - як результат, діти батька навіть не пам`ятають, іншим чином не допомагав. Також свідок підтвердила, що усе матеріальне та організаційне забезпечення дітей здійснюється виключно їх матір`ю, донькою ОСОБА_6 та їх родиною, зокрема, онуки навчаються у приватній школі, МАШО (Міжнародна академічна школа «Одеса»), оплату за яку здійснює дідусь дітей, батько позивачки. Окремо бабуся ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_2 відомі контакти як Позивачки, так і самої ОСОБА_6 , однак жодної ініціативи з боку батька не фіксувалось. Водночас свідок заперечила факт створення з боку матері будь-яких перешкод у спілкуванні батька із синами та налагодженні їх взаємовідносин в цілому. Також матір ОСОБА_1 повідомила суд, що востаннє особисто бачилась із відповідачем 01.01.2019 року, після чого ОСОБА_2 покинув дім.
ОСОБА_8 пояснила, що з 2017 року працювала нянею у позивачки та надавала допомогу у догляді і вихованні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за необхідності продовжує її надавати і сьогодні. Зазначила, що її остання зустріч із ОСОБА_2 відбулась у період з грудня 2018 року по січень 2019 року, з того моменту батька дітей не бачила. На запитання суду щодо спілкування батька із дітьми, свідок повідомила - не спілкуються. Свідок підтвердила, що матеріально та організаційно дітей забезпечує лише їх матір, батько жодної участі ані у забезпеченні, ані у вихованні синів не приймає, вказала, що позивачка ніколи жодним чином не перешкоджала та не перешкоджає налагодженню спілкування батька із дітьми. Також свідок підтвердила проживання дітей із матір`ю ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності матері позивачки - ОСОБА_6 ; за вказаною адресою під час надання допомоги у догляді за дітьми ОСОБА_8 жодного разу ОСОБА_2 не бачила.
ОСОБА_7 представився нареченим матері дітей ОСОБА_1 , вказав, що проживає однією родиною з нею та дітьми. У ході допиту, ОСОБА_7 повідомив суд, що жодного разу останній не бачив ОСОБА_2 ані за місцем проживання дітей, ані в школі, ані на сімейних святах, ані на жодних інших заходах. Також свідок підтвердив відсутність з боку батька будь-якої матеріально-організаційної допомоги у вихованні та турботі про фізичний та духовний розвиток дітей та вказав, що оплату за школу здійснює дідусь дітей, батько ОСОБА_1 . ОСОБА_7 також пояснив суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , окрім школи, також відвідують спортивну секцію та уроки англійської мови, що сприяє їх освітньому і фізичному розвитку.
ОСОБА_9 пояснила, що є подругою позивачки з 16 років. Свідок повідомила, що її донька відвідує одну школу із синами позивачки та є однокласницею останніх, вказала, що знайома з відповідачем, однак з початку навчання у школі (з 01.09.2023) жодного разу не бачила, і під час сімейних, дитячих чи шкільних заходів ОСОБА_2 не було, зазначила, що ініціатива у налагодженні спілкування та факти спілкування з боку відповідача відсутні. Також ОСОБА_9 підтвердила факт бездіяльності ОСОБА_2 щодо надання фінансової підтримки у вихованні, навчанні та розвитку дітей. Про факт перешкоджання у спілкуванні батька з дітьми з боку позивачки - заперечує.
З висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/1069/3вих. від 08.10.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що 03.09.2024 року спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_6 , та дідусем ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 . У ході обстеження з`ясовано, що умови проживання добрі, матір створила належні умови для проживання, відпочинку та всебічного розвитку дітей.
Дослідивши умови проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей.
Крім того, судом встановлено, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є учнями 2-Г класу Міжнародної академічної школи «Одеса».
Згідно з наданою навчальним закладом характеристикою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останні характеризуються як активні, старанні та охайні учні, доглянуті діти.
З дослідження вказаних характеристик також вбачається, що матір дітей ОСОБА_1 постійно бере активну участь у житті класу, завжди цікавиться успішністю та поведінкою, натомість - з моменту прийому дітей до школи, їхнього батька, ОСОБА_2 , не бачили.
Згідно копій квитанцій про оплату за навчання та харчування в МАШО за 2023-2024 навчальні роки, оплачує вказані послуги батько позивачки - ОСОБА_12 .
З Довідок ТОВ «Кінд» від 30.08.2024 року та копій медичний декларацій встановлено, що діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають сімейного лікаря, який у разі необхідності надає медичну допомогу (медичні декларації №0001-0326-5ХФО щодо ОСОБА_3 , та № 0001-2ЕН6-5ХАО щодо ОСОБА_4 ), проходять систематично огляд лікарем та є соматично здоровими.
Згідно довідки за підписом тренера секції з футболу МАШО ОСОБА_13 від 08.11.2024 року та довідки «ФОП ОСОБА_14 » з секції боксу №:001/24 від 25.01.2024 року діти відвідують вищевказані спортивні секції, оплата здійснюється позивачкою, батька дітей жодного разу на тренуваннях не бачили.
Відповідно до Розрахунків заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ВП № НОМЕР_3), виданих Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі: від 01.01.2024 - за період з серпня 2023 по грудень 2023 року - заборгованість становить 73 440, 00 грн; від 25.06.2024 - за період з січня по червень 2024 року, - 148 463, 24 грн.
Згідно з ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч.1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.
Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів.
З дослідження наданих позивачем письмових доказів та показань свідків вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не бере жодної участі у матеріально-організаційному забезпеченні, вихованні та розвитку дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що відповідач не застосував способів урегулювання питань щодо встановлення порядку зустрічей/спілкування з дітьми, передбаченими законодавством України, не ініціював їх перед відповідними органами, що підтверджується копією Листа-відповіді на адвокатський запит представника позивача Служби у справах дітей Одеської міської ради № 07/10 від 02.01.2024 року.
Відповідачем не надано суду жодних заяв, доказів того, що він намагається виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не спілкується з ними, від виховання синів самоусунувся, не відвідує дітей, не піклується про їх фізичний та духовний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом їх здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає.
Таким чином, сукупне та всебічне дослідження отриманих судом доказів, дає підстави для висновку про самоусунення відповідача від здійснення батьківських обов`язків відносно малолітніх синів.
Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За таких обставин суд вважає можливим позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Керуючись ст. 7, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 10, 76-81, 89, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.Михайлюк