Справа № 601/3457/24
Провадження № 2/601/80/2025
У Х В А Л А

24 січня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Кременецьке лісове господарство» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

за участю представника позивача - Собчука В.К.,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

24 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову відповідно до ст.49 ЦПК України, в якій позовні вимоги позивача доповнено новою вимогою: визнати незаконним та скасувати наказ Філії «Кременецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 11 жовтня 2024 року №262-к, про звільнення з роботи ОСОБА_1 та уточнено позовні вимоги в частинідати поновлення на роботі. Одночасно позивачем подана заява, в якій він просить суд поновити строк подання заяви про зміну предмету позову. Заяву обґрунтовує тим, що представник позивача у даній судовій справі не повідомив його про відомі йому фактичні і правові підстави, які можуть негативно вплинути на відновлення його порушених прав, а саме про необхідність зміни предмету позову і наявність у матеріалах судової справи ще одного наказу про звільнення від 11 жовтня 2024 року №262-к. Про дані обставини позивач дізнався від свогоо представника лише 26.12.2024, тобто після спливу процесуального строку на подачу заяви про зміну предмету позову. Самостійно вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, позивач не мав змоги, у зв`язку з постійними хворобами і отримання травми, що передбачало регулярно і значний час відвідувати лікарню для накладення перев`язки. Також факт запровадження в Україні обмежень, пов`язаних з воєнним станом, ракетні удари та відключення внаслідок їх електроенергії унеможливлювали вчасне звернення із вищевказаною заявою.

В судовому засіданні представник позивача - Собчук В.К. підтримав подану позивачем заяву та просить її задовольнити з підстав, що вказані у ній.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Приписами ч. 3 ст. 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

07 грудня 2024 року представником відповідача подано відзив на позов із дорученням доказів позиції відповідача.

Із заявою про зміну предмету позову представник позивача звернувся до суду 19 січня 2025 року, заява сформована через підсистему «Електронний суд».

Ухвалою суду від 21 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Собчука В.К. про поновлення строку для подання заяви про зміну предмету позову у даній справі та вказану заяву залишено без розгляду.

24 січня 2025 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову.

Таким чином, заява про зміну предмета позову подана до суду із порушенням строків передбачених ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Водночас, звертаючись до суду із заявою про зміну предмету позову, позивач просить поновити пропущений процесуальний строк для подачі заяви про зміну предмета позову.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами норм ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд вважає, що наведені у заяві обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем процесуального строку на звернення до суду із заявою про зміну предмету позову, також враховуючи, що заява про зміну предмета позовних вимог є обґрунтованою, тому суд прийшов до висновку про поновлення строку для подання заяви про зміну предмету позову та її прийняття.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 120, 127, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про зміну предмету позову.

Прийняти до свого провадження заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Головуючий: