Справа № 159/8459/24
Провадження № 2/159/407/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 січня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суду Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха, Р.Я.,

за участю

секретаря судового засідання - Клевецької О.М.,

позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

19 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивачка або ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач або ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу зареєстрованого 12.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2004 року в якому у них народилося троє дітей у 2005, 2009 роках. Зазначає що шлюб з відповідачем не склався, сторони перестали вести спільне господарство, частими стали непорозуміння, які негативно впливають на спільних дітей, припинились сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що шлюб став формальним а примирення не можливим. Подальше перебування в шлюбі вважає порушенням своїх прав та інтересів, а тому просить його розірвати. Крім того зазначає, що відповідач також підтримує розірвання шлюбу про що долучає його заяву до позову. Посилається на положеннями статей 24, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 23.01.2025.

У судове засідання 23.01.2025 сторони у справі не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи.

23.01.2025 через канцелярію суду позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.

У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення спору по суті може відбутися без відкладення розгляду справи.

Зважаючи на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на основі наявних у справі доказів. Це зумовлено тим, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явився без пояснення причин та не подав відзиву, позивач просить задовольнити позов.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

12.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб між позивачкою ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) та відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 від 12.11.2004.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки та відповідача народилася дочка ОСОБА_4 , що видно з копії свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 10.02.2009, а свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 від 10.02.2009 підтверджується народження у сторін дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтвом про народження № НОМЕР_4 від 04.05.2005 підтверджується народження у сторін сина ОСОБА_6 .

З копії довідки про реєстрацію місця проживання видно, що місце проживання відповідача зареєстроване у АДРЕСА_2 .

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері сімейних правовідносин щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

З викладених у позовній заяві обґрунтувань вбачається, що вже тривалий сторони не ведуть спільного господарства, відсутній спільний сімейний бюджет, припинились сімейно-шлюбні відносини, а тому примирення та збереження шлюбу є неможливим. Часті стресові ситуації спричинені непорозуміннями негативно впливають на спільних дітей сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що відсутність у позивачки бажання продовжувати шлюбні відносини, почуття взаємоповаги та любові, відчуття частих стресових ситуацій з відповідачем, а також те, що позивачка вже тривалий час не веде з відповідачем спільного господарства та сімейного бюджету, припинила з ним сімейно-шлюбні відносини свідчить про неможливість примирення та збереження шлюбу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відтак, за відсутності згоди позивачки перебувати у шлюбі з відповідачем, який відповідно до ст. 21 СК України є сімейним союзом чоловіка та жінки, що полягає в "постійній спільності усього їхнього життя", не відповідає та суперечить інтересам позивачки, яка такої спільності не відчуває та не проявляє.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 належить задовольнити і розірвати шлюб укладений між ними 12.11.2004.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача належить стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 115 СК України ст.ст. 4, 128, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений 12 листопада 2004 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, про що 12.11.2004 зроблений запис в книзі реєстрації актів про одруження № 473.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Після набрання рішенням законної сили надіслати його органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковельським міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; АДРЕСА_2 ; паспорт № НОМЕР_6 виданий 25.03.2019 органом 0717).

Повне судове рішення складено 23.01.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ