Справа №461/9825/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2025 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
за участю представника відповідача Мирко Р.О.
АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 02 січня 2025 року вирішено перейти до розгляду справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Мирко Р.О. в судовому засіданні позов заперечив; вважає, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору.
Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав.
Як вбачається з матеріалів справи, остання сплата відповідачем по кредитному договору здійснена 12.05.2024.
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ) та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 13.11.2024.
04 вересня 2024 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань.
Однак, від відповідача немає реакції на вимогу банку та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконано.
Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Всупереч вищезгаданим нормам цивільного законодавства та умовам Кредитного договору Відповідач свої зобов`язання перед Позивачем щодо повернення, сплати кредиту, та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів, не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають: правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків.
У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст.22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Пунктом 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернень чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, ще залишилася, та сплати процентів.
Щодо покликання сторони відповідача на те, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості відповідача, то банк надавав відповідачу інформацію та документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, строку кредиту, умови надання і повернення кредиту, які були підписані відповідачем ОСОБА_1 .
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого періоду часу відповідач ОСОБА_1 користувався наданими йому кредитними коштами та частково погашав заборгованість, що також свідчить про те, що він погоджувався з умовами кредитного договору та зобов`язаннями його виконувати.
Відповідно до ст.643 ЦК України якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.
Суд вважає, що приєднання відповідача до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк» узгоджується зі ст.634 ЦК України.
Так, пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua.
Відтак, відповідач, ознайомившись із кредитним договором, посилання на який міститься у самому договорі, та підписавши такий кредитний договір, погодився із тією інформацією та умовами, які є частиною кредитного договору, та зобов`язався їх виконувати.
Щодо розрахунку заборгованості, то законом не визначено обов`язкової форми такого розрахунку, а тому позивачем надано до суду з позовною заявою розрахунок заборгованості, який зроблений відповідно до умов кредитного договору та з врахуванням тих коштів, які надійшли на погашення заборгованості по цьому договору станом на дату звернення до суду.
Як вбачається із наданої суду виписки, у ній містяться всі зарахування та погашення за кредитним договором.
Більше того, відповідач, ставлячи під сумнів розрахунок заборгованості, який надано AT «Ідея Банк» до суду в цій справі, не надав жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої.
Щодо виписки по рахунку ОСОБА_1 то така містить необхідні реквізити, визначені законодавством; випискою підтверджується видача кредиту, а також всі зарахування та погашення по кредитному договору.
Таким чином, відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по договору.
Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.
Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско