Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

23 січня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника відповідача-1 Корнієнко О.О.,

представника позивача Грицаєнка Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Корнієнко Олени Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №758/12278/20,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2024 представник Корнієнко О.О. звернулася до суду із заявою про ухвалення у справі №758/12278/20 додаткового судового рішення про стягнення судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що 12.12.2024 Подільським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі №758/12278/20 за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Гаражний кооператив «Вікторія»,про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан, однак судом не вирішено заяву представникавідповідача-1 про розподіл судових витрат, а тому вона просить вирішити таку заяву та стягнути з позивача на користь відповідача-1 судові витрати, якими є витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 27500,00 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2025 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник Корнієнко О.О. підтримала подану заяву та просить її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні подав письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких просить відмовити у задоволенні поданої заяви або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення відповідачем-1.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За таких обставин суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12.12.2024, ухваленим у цивільній справі №758/12278/20, у задоволенні позову Київської міської ради до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Гаражний кооператив «Вікторія»,про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан відмовлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, заяву про розподіл судових витрат подано представником відповідача-1 в межах строку та в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та постановах Верховного Суду: від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц; від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц; від 30.09.2020 у справі №379/1418/18.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Представник відповідача-1 просить покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 27500,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів відповідача-1 здійснювалось адвокатом Корнієнко О.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №4128, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області №129 від 19.05.2023) на підставі укладеного між ними договору про надання правової допомоги №17/02-22 від 17.02.2022 (на час укладення договору прізвище представника було «Коганкова»).

У пункті 4.3. договору сторони погодили, що ціни на послуги адвоката встановлюються відповідно до додатку №1 до цього договору, прайс-листа, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з описом наданих послуг, який є додатком №1 до договору, адвокатом було надано клієнту наступні правничі послуги на загальну суму 27500,00 грн, із яких:

1) підготовка та подання процесуальних документів (відзив на позовну заяву, клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог, клопотання про застосування строків позовної давності, заперечення на відповідь на відзив, додаткові пояснення по справі) - вартістю 6500,00 грн;

2) ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду - вартістю 2000,00 грн;

3) виїзд та/або участь у судових засіданнях у приміщенні суду - вартістю 19000,00 грн.

Факт оплати відповідачем ОСОБА_1 вартості наданих послуг підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, наданими представником суду.

Разом із цим, матеріалами справи підтверджується, що представником відповідача-1 фактично було надано до суду лише письмові пояснення. Відзив на позовну заяву представником не подавався, а заперечення на відповідь на відзив по суті є формальною заявою.

За участю представника відповідача-1 фактично судом було проведено лише два судових засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, кількості проведених судових засідань за участю представника відповідача-1, а також те, що позивач заявив клопотання про зменшення розміру заявлених судових витрат, суд вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27500,00 грн. є завищеним, та вважає вірним стягнути такі витрати у розмірі 5 000,00 грн.

При цьому, суд критично оцінює доводи представника позивача, наведені в заперечення поданої заяви, оскільки такі його доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 265, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:

позивач:

- Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ;

відповідачі:

- ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мишуги, буд. 7-А, прим. 1;

третя особа:

- Гаражний кооператив «Вікторія», місцезнаходження: м. Київ, проспект Правди, 39, .

СуддяО. О. Ковбасюк