Провадження №2/592/490/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Мойсенко Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

30.10.2024 ОСОБА_2 (далі позивач) через представника ОСОБА_4 звернувся з позовом і зменшивши позовні вимоги (а.с. 168-169) просив стягнути з ОСОБА_3 (далі відповідач) на його користь витрати з оплати житлово-комунальних послуг по будинку за адресою: АДРЕСА_1 за період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року у розмірі 13125 грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину їм з відповідачем на праві спільної часткової власності (по 1/2 частки кожному) належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 90,2 кв.м., житловою площею 47,2 кв.м. 09.08.2024 відповідач продав йому свою частку житлового будинку та земельної ділянки. За умовами договору купівлі-продажу відповідач зобов`язався звільнити відчужувану ним частку житлового будинку і передати її у строк до 25.08.2024 з наступною оплатою всіх комунальних платежів, пов`язаних із користуванням цією часткою за вказаний період. Зазначає, що оскільки до 09.08.2024 вони були співвласниками житлового будинку, тому зобов`язані разом оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Вказує, що у період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року він поніс витрати на оплату за спожитий природний газ 15102,18 грн.; у період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року поніс витрати на оплату за розподіл (доставку) природного газу 3330,29 грн., за спожиту електричну енергію - 5869,44 грн., за водопостачання та абонентське обслуговування 852,81 грн., за послуги з утилізації твердих побутових відходів та вивіз сміття 1584,96 грн. (з яких з відповідача підлягає стягненню грошові кошти з урахуванням зареєстрованих в будинку осіб за поводження з побутовими відходами (вивезення) у сумі 434,80 грн. та за поводження з побутовими відходами (захоронення) 82,90 грн. та 30,69 грн. абонплата). Вважає, що відповідач повинен сплатити йому 50 % від загальної сплаченої грошової суми за спожиті житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року на загальну суму 13125,70 грн., однак безпідставно відмовляється брати участь у цих витратах та сплачувати грошові кошти за спожиті житлово-комунальні послуги за вказаний період.

19.11.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнав частково. Просив стягнути з нього грошові кошти за розподіл (доставку) природного газу у сумі 905,91 грн., за спожитий природний газ 5825,22 грн., за комунальні послуги з утилізації твердих побутових відходів та вивіз сміття 528,32 грн. Заперечення обґрунтовані тим, що з позивачем тривалий час не спілкуються, він проживає за кордоном, а до цього проживав зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . З моменту настання у нього права власності, він жодного дня не проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У 2014 році прийнято рішення, що позивач залишається проживати у будинку та буде нести всі витрати на житлово-комунальні послуги. Вказує, що за період з жовтня 2023 по серпень 2024 року позивач проживав в будинку зі своєю сім`єю та користувався всією площею будинку одноособово. Він не користувався електроенергією, водопостачанням, водовідведенням та газом. Зазначає, що в розрахунок позову взяті місяці, коли опалювання будинку не є необхідним. Загальна сума споживання газу за опалювальний сезон, становить 13924,56 грн., половина з якої становить 6962,28 грн., з якої сума споживання природнього газу для опалення будинку на одного власника, який не споживає газ використанням газовим котлом та газовою плитою за вирахуванням середньої суми за споживання газу газовим котлом та газовою плитою 189,51 грн./міс., становить 5825,22 грн. За відсутності доказів про оплату за доставку газу за жовтень 2023 року сума за розподіл (доставку) природнього газу в опалювальний сезон становить 1811,82 грн., половина з якої становить 905,91 грн. Зазначає, що доцільним буде стягнути з нього 1/3 від суми за комунальні послуги з утилізації твердих побутових відходів та вивіз сміття, тобто 528,32 грн.

У судовому засіданні представник позивача Грищук Д.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заяви, клопотання.

19.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

12.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.01.2025 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.11.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 27.11.2024.

27.11.2024 для надання додаткових доказів розгляд справи відкладено на 12.12.2024.

12.12.2024 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 20.01.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом.

19.02.2014 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом набули у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , по 1/2 частині кожний (а.с. 11, 12, 13-14).

09.08.2024 позивач ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу набув у власність 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала відповідачу ОСОБА_3 (а.с. 15-17, 18, 19).

Пунктом 15 Договору купівлі-продажу ОСОБА_3 зобов`язався звільнити відчужувану за цим договором частку житлового будинку, вилучити ключі від неї в осіб, які їх мали і передати ОСОБА_2 у строк до 25.08.2024 з наступною оплатою всіх комунальних платежів, пов`язаних із користуванням цією часткою житлового будинку за вказаний період.

Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 у період з 07.07.2012 по 13.08.2024 (а.с. 146).

Позивач ОСОБА_2 у період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року здійснив оплату за житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, що підтверджується платіжними інструкціями та квитанціями АТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк» , АТ КБ «Приватбанк», АТ «ПУМБ» (а.с. 45-138):

- за розподіл (доставку) природного газу 3330,29 грн.;

- за спожитий природний газ 15102,18 грн.;

- за спожиту електричну енергію 5869,44 грн.;

- за водопостачання та абонентське обслуговування 852,81 грн.;

- за послуги з утилізації твердих побутових відходів та вивіз сміття 1584,96 грн.

Розмір сплачених позивачем коштів за спожитий природний газ, спожиту електричну енергію, водопостачання та абонентське обслуговування, послуги з утилізації твердих побутових відходів та вивіз сміття не оспорюється відповідачем у відзиві.

На підставі частин 1, 4 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

У частині 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 13.03.2019 у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18), від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 19.02.2014 по 09.08.2024 були співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на оплату за розподіл (доставку) природного газу 3330,29 грн. за період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року та за спожитий природний газ 15102,18 грн. за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог в цій частині зазначає, що у спірний період не проживав у будинку, та як співвласник будинку повинен брати участь у витратах на оплату за розподіл (доставку) природного газу та за спожитий природний газ у опалювальний період.

Доводи відповідача, що він не проживав у спірний період в будинку позивачем не заперечуються та не спростовуються.

Судом установлено, що плата за розподіл (доставку) газу та спожитий природний газ у опалювальний період є необхідними витратами на утримання спільного майна для підтримання належного технічного стану будинку, у яких зобов`язаний брати участь співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Доказів на підтвердження необхідності опалення житлового будинку за межами опалювального періоду позивачем не надано.

У пункті 70 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» визначено тривалість опалювального періоду з 16 жовтня по 15 квітня включно.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина підтверджених понесених останнім витрат за розподіл (доставку) природного газу за спожитий природний газ у опалювальний період з листопада 2023 року по квітень 2024 року включно у загальному розмірі 8536,92 грн. з яких:

за розподіл (доставку) природного газу за листопад 2023 року 345,18 грн., жовтень 2023 року 345,17 грн., грудень 2023 року 345,17 грн., квітень 2024 року 293,33 грн., лютий 2024 року 293,33 грн., березень 2024 року 293,33 грн., квітень 2024 року 293,33 грн., що у загальному розмірі становить 1971,66 грн., половина з яких становить 985,83 грн.

за спожитий природний газ за жовтень 2023 року 1527,72 грн., листопад 2023 року 2100,86 грн., грудень 2023 року 2824,70 грн., січень 2024 року 3150,92 грн., лютий 2024 року 2458,68 грн., березень 2024 року 2212,02 грн., квітень 2024 року 827, 52 грн., що у загальному розмірі становить 15102,18 грн., половина за яких становить 7551,09 грн.

Щодо доводів відповідача про стягнення з нього половини суми оплати за споживання газу за жовтень 2023 року та квітень 2024 року у зв`язку з неопалювальним періодом половини місяця суд зазначає, що нарахування оплати за спожитий газ проводиться відповідно до кількості спожитого газу за місяць.

З рахунків за спожитий природний газ за жовтень 2023 року та квітень 2024 року (а.с. 23, 33), у яких половина місяця є неопалювальним періодом, вбачається споживання газу у меншому розмірі у порівнянні з іншими місяцями в опалювальний період, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача половини суми оплати за споживання газу за жовтень 2023 року та квітень 2024 року.

При цьому суд не може взяти до уваги розрахунок відповідача щодо вирахування середньої суми споживання газу газовим котлом та газовою плитою у розмірі 189,51 грн./міс., оскільки із наданих доказів неможливо розділити кількість споживання газу на опалення, на користування газовою колонкою і газовою плитою.

Доводи відповідача щодо відсутності в додатках до позову доказів про оплату за розподіл (доставку) газу за жовтень 2023 року суд не приймає до уваги, оскільки позивачем до позову долучено дублікат чека АТ КБ «Приватбанк» від 15.10.2024 згідно якого 09.11.2023 ОСОБА_2 здійснено оплату за розподіл (доставку) газу за жовтень 2023 року на суму 345,18 грн. (а.с. 48).

Послуги з поводження з побутовими відходами є також необхідними витратами на утримання спільного майна.

Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради у спірний період тариф на послуги виконавцям комунальної послуги з вивезення твердих побутових відходів визначався для населення приватного сектору з розрахунку на 1 людину, а не на домоволодіння.

З наданих представником позивача обігових відомостей по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 встановлено, що нарахування цього виду послуг здійснювалося на 3 мешканців, тобто на кожну зареєстровану у будинку особу, а не згідно площі незалежно від фактичного проживання, що не заперечується сторонами.

З огляду на викладене, а також те, що відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку у спірний період, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 1/3 частини витрат, сплачених позивачем за послуги з поводження з побутовими відходами, що становить 528,32 грн. - 1/3 частку від загальної суми 1584,96 грн.

Відтак в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування витрат на електричну енергію, водопостачання та абонентське обслуговування, суд зазначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Відповідно до частин 1-3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оплата ОСОБА_2 коштів з призначенням платежу за «воду», «абонплату», «електроенергію» підтверджує перерахування коштів за послуги з водопостачання, абонентське обслуговування та електропостачання, які використовувалися споживачами, що проживали у будинку для власних потреб.

Судом встановлено і визнано сторонами, що відповідач не проживав у будинку у спірний період та не споживав послуги з водопостачання та електропостачання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Відтак вимоги позивача про відшкодування половини витрат на відшкодування витрат на електричну енергію, водопостачання та абонентське обслуговування суд вважає недоведеними і такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/2 частини витрат, понесених останнім на оплату житлово-комунальних послуг 8536,92 грн. (17073,84 грн. : 2) - за розподіл (доставку) газу та спожитий природний газ та 1/3 витрат за послуги з поводження з побутовими відходами у сумі 528,32 грн. (1584,96/3), а всього 9065,24 грн.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 9065 грн. 24 коп.

Судові витрати.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1, пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

02.10.2024 між адвокатом Грищуком Д.В. та ОСОБА_2 укладено Договір про надання професійної правової допомоги, за умовами якого клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання адвокатських послуг по справі про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних послуг по будинку за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 (а.с. 139-140).

Відповідно до Акту наданих послуг про виконання договору про надання правової допомоги від 02.10.2024 загальна вартість наданих послуг становить 8000 грн. (зустріч з клієнтом, консультація з питань його порушення прав та інтересів 500 грн., пошук та аналіз судової практики 500 грн., складання та написання позовної заяви 4000 грн., забезпечення участі адвоката у всіх судових засіданнях 3000 грн.) (а.с. 144).

02.10.2024 адвокатом Грищуком Д.М. прийнято від ОСОБА_2 8000 грн., що підтверджується квитанцією № 58 від 02.10.2024 (а.с. 143).

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 вказував, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям розумності та співмірності, є надто завищеною та безпідставною, оскільки долучені до позову докази не містять відомості щодо витраченого часу адвокатом на виконання робіт та унеможливлює здійснити оцінку гонорару адвоката та розміру судових витрат на оплату послуг адвоката.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

У даному випадку витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог складають 5525,18 грн. (9065,24 грн. х 8000 грн. : 13125,70 грн.).

Ураховуючи малозначність справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, участь представника позивача у двох судових засіданнях та заперечення відповідача, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягненню витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 836,51 грн. (9065,24 грн. х 1211,20 грн. : 13125,70 грн.) та 4000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 9065 (дев`ять тисяч шістдесят п`ять) грн. 24 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат: 836 (вісімсот тридцять шість) грн. 51 коп. - у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. - у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 24 січня 2025 року.

Суддя М.М. Косолап