Справа № 703/467/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі № 703/467/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до нього про стягнення,

у с т а н о в и в :

13 червня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив заочне рішення по справі № 703/467/24, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договором позики №174276 від 09 грудня 2019 року у сумі 31630 грн 86 коп витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн 00 коп та витрати на правову допомогу у сумі 13000 грн 00 коп, а всього 47658 грн 86 коп.

17 січня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення, у якій, в тому числі, клопотав про поновлення пропущеного строку на подання цієї заяви.

Клопотання обґрунтоване тим, що йому не було відомо про розгляд Смілянським міськрайонним судом Черкаської області зазначеної справи, оскільки ухвалу про відкриття провадження, матеріали позову і заочне рішення він отримав лише 8 січня 2025 року після того, як виявив блокування свого карткового рахунку. А тому, він має право на поновлення пропущеного строку, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи в межах, необхідних для розгляду клопотання про поновлення строку, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національні суди пріоритетність мають надавати дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національні суди мають забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Отже, встановлений частиною другою статті 284 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є одним з інструментів забезпечення принципу правової визначеності, адже право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку та строку звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), зробила такі висновки щодо застосування статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Отже, Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.

Судом встановлено, що після ухвалення заочного рішення його копія була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи супровідним листом від 17 червня 2024 року а також відомостями із автоматизованої системи документообігу суду.

Ця ж адреса зазначена відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення як адреса його постійного місця проживання.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копію рішення ОСОБА_1 отримав 05 липня 2024 року особисто, що засвідчив власним підписом. Наведене спростовує твердження відповідача про те, що він не був обізнаний про наявність на розгляді у суді наведеної справи.

Водночас, із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся 17 січня 2025 року, тобто більш, ніж через 6 місяців після отримання його копії, і без зазначення причин пропуску встановленого законом строку.

Посилання відповідача на ст. 284 ЦПК України, якою встановлено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, у даному є неспроможними, оскільки заяву про перегляд заочного рішення було подано відповідачем поза двадцятиденним строком після отримання його копії.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 не навів об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, тобто з дня отримання копії заочного рішення.

Крім того, відсутні безумовні підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, що визначені у частині третій статті 284 цього Кодексу.

А тому суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 126, 127, 260, 261, 284 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2024 року по справі № 703/467/24 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І.Я. Биченко