Справа № 173/161/25
Провадження №2-о/173/45/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

з участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що вона з 2009 року проживає разом з заінтересованою особою ОСОБА_2 . Від сумісного проживання у них народилися двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10.02.2024 вони з ОСОБА_2 офіційно зареєстрували шлюб.Зазначає, що більше півроку їх сімейне життя не ладилось і постійно погіршувалось та стало нестерпним. Заінтересована особа ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно неї та синів безпідставну агресію, цькував, погрожував застосуванням фізичного насилля, психологічно тиснув, принижував як особистості, виражався на їх адресу нецензурною лайкою; вживав алкогольні напої та вів аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки.Життя з ОСОБА_2 стало нестерпним зокрема, через не можливість домовитися у веденні домашнього господарства, харчуванні родини, забезпечення її та дітей необхідним одягом та іншими необхідними для життя речами. ОСОБА_2 відмовляв їй та дітям в задоволенні найдрібніших потреб, а саме купівлі одягу для дітей та всього необхідного для їх навчання та розвитку.Починаючи з жовтня 2024 року, шлюбні відносини фактично припинені та вона повідомила своєму чоловіку ОСОБА_2 , що буде звертатися до суду щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів з нього.Починаючи з вересня 2024 року, сварки між нею та ОСОБА_2 були систематичними та з цього приводу вона неодноразово зверталась до поліції. Просила видати стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 6 місяців.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що ОСОБА_2 систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство. З цього приводу вона неодноразово зверталась до поліції, надавала відеозаписи. Між ними відбуваються постійні сварки під час яких ОСОБА_2 висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, б`є посуд, принижує її та їх синів. Останній час з метою уникнення конфліктних ситуацій вона вимушена проживати разом дітьми у своїх батьків в одній кімнаті, що обмежує дітей у можливості навчання. ОСОБА_5 з ним стосовно побутових питань неможливо. Стосовно ОСОБА_2 поліцією виписувався заборонний припис, який він порушував. ОСОБА_2 забирав у синів мобільні телефони, зачиняв в квартирі, забороняв виходити. Життя з ним під одним дахом стало нестерпним. Вони мають спільне помешкання, проте користування ним одночасно обом власникам фактично є неможливим. Перебуваючи на роботі, ОСОБА_2 спровокував конфліктну ситуацію, в результаті чого, вона вимушена була викликати поліцію через свою сестру.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є військовослужбовцем, але наразі перебуває поза штатом за станом здоров`я. Підтвердив, що з дружиною ОСОБА_1 перебувають на стадії розірвання шлюбу, можливого розподілу майна та бізнесу. Вважає подану ОСОБА_1 заяву маніпуляцію законом з її боку. Зауважив, що видача обмежувального припису на строк 6 місяців унеможливить процес поділу спільного майна та розірвання шлюбу, вирішення питань оплати комунальних послуг. На підтвердження утримання дітей оголосив в судовому засіданні чеки з магазину, проте не подав клопотання про їх залучення до матеріалів справи. Пояснив, що сплачує комунальні послуги. В цілому не заперечував щодо обмежувального припису проте вважав не доцільним застосовувати його на тривалий строк який просить заявниця.

Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п. п. 2, 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Пунктом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини.

При розгляді справи судом встановлено, що 10 лютого 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 40.

У сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком яких записаний ОСОБА_2 , а матір`ю - заявниця ОСОБА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 19.10.2024, 20.10.2024, 25.10.2024 звернулась до ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення стосовно неї її чоловіком ОСОБА_2 домашнього насильства. Крім того, 27.12.2024 до відділку поліції надійшла заява від ОСОБА_6 зі змісту якої вбачається, що чоловік її сестри порушив припис та приїхав до неї на роботу, поводиться агресивно. Сестра попросила викликати поліцію.

Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій з його боку, разом з цим подружжя перебуває на стадії розірвання шлюбу та потребує вирішенні пов`язаних з цим питань, а тому заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на два місяці з метою захисту заявниці від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 . Вказане ґрунтується також на тому, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство стосовно заявниці ОСОБА_1 , свідком чого були їх малолітні сини.

Також, суд зважає і на те, що вжиттям заходів, про які йшлося обмежуються права ОСОБА_2 , зокрема, право на користування житлом, майном (зокрема, залишеним у квартирі), тощо.

Однак, такі заходи, як вбачається із наведених вище норм закону та практики ЄСПЛ є виправданими, оскільки таких прав заінтересована особа не позбавляється, а такі лише законно тимчасово обмежуються з метою забезпечення реалізації та захисту прав постраждалих від домашнього насильства осіб, а саме прав на життя, здоров`я, безпеку, житло, свободу, тощо, що слід вважати мають у даному випадку пріоритет.

Такі заходи відповідно є законними, переслідують законну мету та слід вважати є пропорційними до мети, що переслідується (необхідними в демократичному суспільстві) та зважаючи на викладені вище обставини справи є виправданим у даному випадку та таким, що покликаний мінімізувати ризики негативної поведінки заінтересованої особи у майбутньому або і виправити таку його негативну поведінку.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст. 1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього таких обов`язків:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

наближатись на 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , а саме: офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

особисто розшукувати ОСОБА_1 та їх спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають в місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватись з ними;

ведення листування, телефонних переговорів, в тому числі надсилання смс повідомлення з ОСОБА_1 та їх спільними дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Встановити строк дії обмежувального припису 2 (два) місяців.

Строк дії обмежувального припису обчислювати з дня ухвалення рішення.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Повне судове рішення складене та підписане 27.01.2025.

Суддя О.А Кожевник