Справа № 571/2050/24
Провадження № 2/571/39/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Качановської О.Ф., представника відповідача-адвоката Ціпана О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №1207-5458 від 18.05.2023 у розмірі 80 500,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18 травня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1207-5458, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідачка був попередньо ознайомлений.

Відповідно до норм частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» договір підписаний сторонами з використанням електронного підпису- одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 16100 гривень, базовий період 21 день, строк кредитування 300 днів, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день.

У позові зазначає, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 15 липня 2024 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 159 309,50 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 16100,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 143 209,50 гривень.

Разом з тим, було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 78 809,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 80 500,00 гривень. У зв`язку вищезазначеним позивач просить стягнути частину заборгованості, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 16100,00 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 64400,00 гривень, що разом становить 80 500,00 гривень.

Посилаючись на норми ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1207-5458 від 18.05.2023 у розмірі 80 500,00 гривень, з яких: 16 100,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом та 64 400,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами; витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,00 гривень. Також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, призначено судове засідання.

Згідно клопотання, позивач просив розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

В судовому засіданні представник відповідача-адвокат Ціпан О.П. повідомив, що відповідач не визнає позовних вимог з огляду на те, що за своєю сутністю кредитний договір є позикою, а відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, зобов`язання позичальника з повернення кредиту виникає не з моменту підписання кредитного договору, а з моменту отримання кредитних коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надані суду жодні первинні документи (їхні засвідчені копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості позичальника станом на дату подання позову. Позивачем не надано належним чином оформлених меморіальних ордерів, квитанцій чи будь-яких інших первинних документів. Доданий до позову лист АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів за укладеним із позивачем договором, не є таким доказом, оскільки не є первинним документом. Крім того, навіть з його змісту не вбачається можливим встановити, що одержувачем є відповідач (в листі відсутнє ім`я відповідача, його РНОКПП, номер його картки чи банківського рахунку, ін. відомості, які дозволили б ідентифікувати відповідача).

Додана до позову довідка позивача про нібито видачу кредиту відповідачу, не може бути належним доказом у справі, оскільки: не є первинним документом, не містить номера і дати видачі, і найголовніше - видана самим же позивачем в своїх інтересах. Доданий до позову розрахунок заборгованості також не є таким доказом.

Крім того, за кредитним договором нарахування відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування, та всупереч узгодженій вартості кредиту. Більш того, договір має різні умови кредитування, зокрема, що кредит надається до 07.06.2023, а його вартість складає 24552,50 гривень; також що кредит надається на 300 календарних днів до 12.03.2024, а його орієнтовна вартість складає 161000,00 гривень, з який 144900,00 гривень проценти за користування кредитом. В той же час, у наступному розмірі договору вказується, що термін повернення кредиту 07.06.2023, разом до сплати підлягає 24552,50 гривень. Зазначене свідчить, що договір містить завуальовані умови, що є неприпустимим. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2018 р. у справі №161/16891/15-ц, від 14 червня 2018 року у справі № 364/737/17, від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, від 05.10.2022 року у справі № 352/1950/15-ц, від 14.05.2022 року у справі № 944/3046/20, а також на норми ст. 42 Конституції України та статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Встановлено, що 18 травня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі було підписано договір про відкриття кредитної лінії №1207-5458 на суму 16 100 гривень.

Договір, Правила відкриття кредитної лінії (додаток №1 до Договору), Паспорт споживчого кредиту (додаток №2 до Договору), Таблиця обчислення вартості кредиту (додаток №3 до Договору) відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4909 (а.с.10-21,22-28,29-30,31).

Згідно пунктів 2.3, 5.3 договору, розмір кредитного ліміту 16 100.00 гривень, дата повернення кредиту 07.06.2023, нараховані проценти за користування кредитом -8452,50 гривень, загальна вартість кредиту 24552,50 гривень.

Відповідно до пунктів 4.5, п.4.6 вказаного договору, сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом.

Разом з тим, договір містить й інші умови кредитування, а саме п.4.8, 4.10, згідно яких строк кредитування складає 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Дата повернення кредиту 12.03.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (весь строк кредитування) складає 161 000,00 гривень що включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 144 900,00 гривень.

(а.с.13).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Вищезазначене свідчить, що договір про відкриття кредитної лінії №1207-5458 від 18.05.2023 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення.

На підтвердження отриманого кредиту, окрім Договору, Правил відкриття кредитної лінії (додаток №1 до Договору), Паспорту споживчого кредиту (додаток №2 до Договору), Таблиці обчислення вартості кредиту (додаток №3 до Договору), позивачем додано повідомлення банку АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPey (а.с.32-45), довідкою про перерахування коштів за договором №1207-5458 від 18.05.2023 (а.с.46), розрахунок заборгованості (а.с.47-49).

Разом з тим, суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що позивачем не надано первинних документів (їхні засвідчені копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості позичальника станом на дату подання позову та не надано належним чином оформлених меморіальних ордерів, квитанцій чи будь-яких інших первинних документів.

На переконання суду, повідомлення банку АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPey, довідка про перерахування коштів за договором №1207-5458 від 18.05.2023 та розрахунок заборгованості не можуть бути доказом існування заборгованості за кредитним договором, адже вони не є первинним документом внаслідок того, що не відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц, суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналогічна позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 364/737/17.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин, аналізуючи наявні у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку, що позовна вимога «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1207-5458 від 18.05.2023 в розмірі 80 500 гривень 00 копійок, задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 264, 265,268, 274, 354 ЦПК України,суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1207-5458 від 18.05.2023 в розмірі 80 500 гривень 00 копійок, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місцезнаходження: м.Київ, Бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 24.01.2025.

Суддя А.Ф.Комзюк