Провадження № 2-н/201/14/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27 січня 2025 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

23 грудня 2024 року від представника боржника до суду надійшли заперечення на заяву про видачу судового наказу.

26 грудня 2024 року від представниці заявниці до суду надійшли додаткові пояснення по справі.

До суду 20 січня 2025 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника.

Ознайомившись із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідно до пункту 4 частини 3 цієї статті до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Заявниця, посилаючись по тексту заяви на те, що малолітня донька проживає разом із нею, не надає жодних доказів на підтвердження цього (довідки про реєстрацію, рішення суду про визначення місця проживання дитини, тощо).

Таким чином, вважаю необхідним відмовити заявниці у видачі судового наказу про стягнення аліментів, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 260, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев