УХВАЛА

15 січня 2025 року

м. Київ

справа № 487/2598/24

провадження № 61-17306ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості, яка підписана Мельниковим Вадимом Івановичем, на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року у справі за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2024 року Мельников В. І., який зазначає, що діє в інтересах Миколаївського обласного центру зайнятості, за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

На підтвердження своїх повноважень Мельников В. І. надав довіреність Державного центру зайнятості від 21 жовтня 2024 року № 189/30-24, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі-ЄДР), довіреність у порядку передоручення від 29 травня 2023 року на ім`я Мельникова В. І.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Зазначений правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21).

Таким чином, на підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва заявник мав надати суду належним чином засвідчені докази того, що він обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір); докази, що дозволяють встановити обсяг повноважень (статут, положення, трудовий договір (контракт), посадову інструкцію), які би засвідчували можливість підписанта діяти від імені Миколаївського обласного центру зайнятості за правилами самопредставництва останнього.

Проте, матеріали касаційного провадження не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Мельникова В. І. діяти від імені Миколаївського обласного центру зайнятості саме в порядку самопредставництва.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписана особою, повноваження якої не підтверджені.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості, яка підписана Мельниковим Вадимом Івановичем, на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року у справі за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко