Справа № 464/7009/24
пр.№ 2/464/448/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Варениці Р.Б.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулись до суду з позовом, поданим представником ОСОБА_1 , до відповідача Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.02.2021 Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено відповідний актовий запис №131, терміном шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є уродженцями м. Львова, однак протягом тривалого часу проживають в Канаді та є громадянами вказаної країни. В Україні в позивачів залишилась проживати дід ОСОБА_10 та баба ОСОБА_9 , які склали заповіт, відповідно до якого на випадок їх смерті було зроблено заповідальне розпорядження, яким належні їм на праві приватної власності частини квартири АДРЕСА_1 заповіли ОСОБА_11 , тобто батьку позивачів. Після смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_12 успадкував частку вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 , після смерті якої ОСОБА_11 запевнив позивачів, що вчинить дії з прийняття спадщини по її смерті та оформить право власності на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивачів ОСОБА_11 помер, після чого позивачі вирішили, що майно після його смерті спадкуватиме ОСОБА_13 подальшому, за допомогою представника за довіреністю ОСОБА_14 ОСОБА_15 , позивачі отримали інформацію від нотаріуса про те, що батько оформив право власності лише на частку квартири АДРЕСА_1 , а по смерті матері права на спадщину не оформив. Під час консультації з адвокатами, позивачі отримали роз`яснення, що є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті бабці і порядок оформлення спадщини. ОСОБА_15 , діючи в інтересах позивачів за довіреністю, подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_9 , яка повідомила, що останній у встановлений законодавством строк не звернулись з відповідними заявами, відтак необхідно звернутись до суду. Позивачі вказують, що строк подання заяви про прийняття спадщини ними пропущено з поважних причин, оскільки вони є громадянами Канади, де постійно проживають, на момент відкриття спадщини не перебували на території України, українську мову знають виключно на побутовому рідні, у них розірвані соціальні зв`язки з Україною, оскільки не мають тут друзів, родичів чи знайомих, у зв`язку із чим їм доводилось шукати представників української діаспори в Канаді, нотаріуса та представника в Україні. Крім того, зазначають про дію карантину та введення воєнного стану на території України, що унеможливило їх приїзд в Україну та створило об`єктивні перешкоди для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Враховуючи наведене, вважають, що існують усі підстави для відновлення їх спадкових прав, шляхом визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивачів ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позові, просили такі задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідачем визнано позовні вимоги, з огляду на підстави, визначені ч. 4 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Положеннями ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17.

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 08.02.1996 Квартирно-експлуатаційною частиною району м. Львова, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10.01.2014 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львові, відомості про батьків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2013, ОСОБА_12 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.09.2013 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорнієм С.Б., зареєстрованого в реєстрі за №1476, належить на праві приватної спільної часткової власності частка квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з копією вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_12 успадкував частка квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

09.09.2010 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С.Ю. посвідчено заповіт, зареєстровано такий в реєстрі за №1787, відповідно до якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на випадок своєї смерті розпорядилась належною їй на праві приватної власності частиною квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Милошевичі Пустомитівського р-ну Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 10.09.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Водночас, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Місісага, Канада, що вбачається із перекладу заяви про смерть.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 11.09.1991, НОМЕР_4 від 24.12.1991, батьками ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженці м. Львова, є громадянами Канади, що підтверджується копіями паспортів, переклад яких також міститься у матеріалах справи.

05.08.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. зареєстровано спадкову справу №12/2024, заведену після смерті ОСОБА_19 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , шляхом посвідчення довіреності на ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , а також заяв про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_9 за законом, звернулись до нотаріуса.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної У.В. від 16.09.2024, за результатами розгляду звернень ОСОБА_14 , ОСОБА_2 щодо заведення спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , повідомляє, що на час смерті заявники не були зареєстровані із ОСОБА_9 та не звертались у встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини із відповідною заявою, таким чином відсутні підстави вважати, що останні є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 та такими, що мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину. Подальше вирішення питання можливе лише в судовому порядку.

Крім того, з витягу зі спадкового реєстру від 04.10.2024 вбачається, що відомості про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Обґрунтовуючи поважність пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачі покликаються на те, що громадянами Канади, де постійно проживають, на момент відкриття спадщини не перебували на території України, що свідчить про велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, незнання української мови на достатньому рівні та відсутність соціальних зв`язків в Україні, що спричинило труднощі в порядку подання відповідних заяв, їх перекладу, посвідчення, а також дію карантину та введення воєнного стану на території України, що унеможливило їх приїзд в Україну та створило об`єктивні перешкоди для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Вказані обставини позивачами доказово підтверджені.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, у зв`язку з якими позивачі пропустили строк для прийняття спадщини були об`єктивними, непереборними, носили для позивачів характер істотних труднощів, оскільки унеможливлювали подачу ними заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк.

В постанові Верховного Суду від 23.11.2022 у справі № 543/459/21 зроблено висновок про те, що у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачами мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відомостей про наявність інших спадкоємців, окрім позивачів, не встановлено, а тому Львівська міська рада є належним відповідачем за заявленими вимогами.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, з урахуванням того, що представник відповідача визнала позов по суті, погодилась з заявленими вимогами, зазначаючи про відсутність правової підстави для відмови у наданні позивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, роз`яснивши наслідки відповідної процесуальної дії, встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно задовольнити.

Разом з тим, беручи до уваги те, що позивачами не обґрунтовано необхідності у визначенні додаткового строку у максимальному значенні терміном на шість місяців, враховуючи обставини справи, наявність відповідних довіреностей та представників позивачів в Україні, суд вважає, що такий строк слід визначити термін на один місяць, відтак позов слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд бере до уваги клопотання, заявлене у позовній заяві, в якому позивачі просять такі витрати покласти на них, відтак суд вважає, що таке клопотання є їх правом, а тому судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 422,40 грн. слід покласти на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_20 та ОСОБА_21 додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.02.2021 Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено відповідний актовий запис №131.

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_22 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Канади НОМЕР_5 , виданий 24.08.2016 органом Міссіссага;

Позивач: ОСОБА_23 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина Канади НОМЕР_6 , виданий 03.05.2019 органом Міссіссага;

Відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Головуюча Сабара Л.В.