Справа № 302/1843/24
Провадження № 2/302/78/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 року с-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, -

В С Т А Н О В И В :

20.12.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 14.07.2006 року, від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем було розірвано 10.08.2017 року, згідно рішення Московського районного суду м.Харкова.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.08.2017 року було стягнуто аліменти з з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно. ІНФОРМАЦІЯ_2 син досяг повноліття та стягнення аліментів припинено.

Син ОСОБА_4 на даний час навчається на першому курсі Харківського національного університету ім.Каразіна на контрактній основі, та вартість навчання складає 31000,00 грн. на рік.

Позивачка вказує, що син проживає із нею та перебуває на її утриманні. Вона працює на посаді асистента Харківського національного медичного університету, де отримує заробітну плату в розміру окладу 9895,00 грн. Інших видів доходу вона немає, а тому зазначених коштів не вистачає на утримання її та сина, У зв`язку з чим вона з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі, та син потребує матеріальної допомоги для продовження навчання.

Також зазначає, що відповідач є працездатним, працює лікарем-психіатром в КНП «Міська лікарня №8». Відповідач інших дітей немає, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. Отже, вважає, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання їх сина, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає. у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення сином 23-х років (а.с.1-2).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.12.2024 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано позивачкою заяву, в якій вона просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.30).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду відповідачем направлено письмову заяву про визнання позову, в редакції від 20.01.2025 року, та в якій відповідач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення аліментів визнає у повному обсязі (а.с.32).

В судове засідання третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду ним подано заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити (а.с.29).

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, третьої особи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи № 302/1843/24, з`ясувавши всі обставини по даній справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 липня 2006 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова 14.07.2006 року, актовий запис № 335.

Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження якого матір`ю записана ОСОБА_1 , позивачки у справі, а батьком записаний ОСОБА_2 , відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 ,копія якого є в матеріалах справи (а.с.3), та батьківство щодо якого відповідачем не оспорено.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2017 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишено без змін. Вказаним рішенням також стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 16.03.2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття.

Згідно довідки №442225, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти 22.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 з 01.09.2024 року навчається у Харківському національному університеті іменні В.Н.Каразіна, на денній формі навчання, за спеціальністю «комп`ютерні науки», відповідно до наказу про зарахування № 0110-5/2057 від 23.08.2024 року. Дата завершення здобуття освіти 30.06.2028 року (а.с.6). Дані обставини також підтверджуються копією студентського квитка серії НОМЕР_2 від 01.09.2024 року (а.с.5).

Як вбачається з Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №7501/24-01с від 28.08.2024 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь час навчання становить 124000,00 грн., відповідно до розрахунку обґрунтування витрат та відповідно, за кожен рік навчання вартість освітньої послуги становить 31000,00 грн. (а.с.13-14).

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 05.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

Позивачка ОСОБА_1 працює на посаді асистента кафедри неврології Харківського національного медичного університету, має науковий ступінь: кандидат медичних наук., що вбачається з довідки № 310/2024/к від 15.01.2024 року, копія якої є в матеріалах справи (а.с.12).

Відповідно до довідки про доходи за № 330 від 20.12.2024 року, виданої Харківським Національним медичним університетом вбачається, що розмір доходів ОСОБА_1 за період шість місяців, з 01.06.2024 року по 01.12.2024 року, становить 100860,31 грн. (а.с.15).

Правовідносини між сторонами у даній справі виникли з обов`язку батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі, та вказані правовідносини регулюються нормами ст.ст.198-199 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Отже, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої доньки (сина) суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її (його) дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

У пункті 2 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню доньку, яка навчається, не може бути перекладено винятково на одного з батьків дитини. Хоча суд не виключає таку обставину за об`єктивної неможливості в силу певних обставин іншого з батьків надавати таку матеріальну допомогу (важка хвороба, каліцтво, інші життєві обставини).

Суд оцінив наявні у справі докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом, повнолітній ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 , що відповідачем не оспорюється, тому позивачка ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача (батька) ОСОБА_2 на утримання сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі, за денною формою навчання, а відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, яка на теперішній час навчається та отримує освітні послуги у Харківському національному університеті ім.Каразіна В.Н., оскільки вказані обставини відповідачем не спростовані та не надано суду жодних доказів протилежного.

Суду також не було надано відповідачем доказів на підтвердження відсутності у відповідача ОСОБА_2 можливості надання в повному обсязі утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання.

ОСОБА_3 потребує утримання, підстави для цього Законом передбачені, втім, відповідач не виконує належним чином вказаного обов`язку щодо матеріального утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі, та суду не було надано доказів на підтвердження існування у відповідача будь-якої обставини, яка б унеможливлювала виконання ним батьківського обов`язку.

Виходячи з вищенаведеного, вочевидь порушення прав позивачки з боку відповідача та у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а саме в розмірі частини доходів відповідача щомісячно, що забезпечуватиме відповідне грошове утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ефективну участь відповідача в матеріальному забезпеченні сина у зв`язку з необхідністю здійснення витрат, пов`язаних із продовженням навчання, узгоджуватиметься з вимогами Закону, відповідатиме його інтересам і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

При цьому, відповідно до поданої до суду ОСОБА_2 заяви від 20.01.2025 року, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем визнані у повному обсязі, а тому, відповідно до положень ст.82 ЦПК України, не потребують доказуванню.

Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням наданих позивачкою доказів на підтвердження заявлених нею позовних вимог та відсутність будь-яких заперечень відповідача проти цих вимог, переконливість та достатність наданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 обрунтовані та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.

При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього ОСОБА_3 та платоспроможності відповідача ОСОБА_2 , який є працездатною особою, за станом здоров`я особою з інвалідністю не являється, як зазначено у позові, офіційно працевлаштованого, статусу безробітного немає, оскільки дані обставини стороною відповідача не спростовані, а тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу, а повнолітній син ОСОБА_3 потребує такої допомоги.

Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2024 року становить 1211,20 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.180-183,191,199,200 Сімейного кодексу України, ст..ст.9,12,13,76-81,133,137,141,259,263-265,268, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд

УХ В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (уродженця м.Харків, громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП - НОМЕР_5 ), який продовжує навчання - аліменти у розмірі (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду, тобто з 20 грудня 2024 року і до припинення ОСОБА_3 навчання у вищому навчальному закладі, але не довше, ніж до досягнення останнім двадцятитрьохрічного віку.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено і підписано 24 січня 2025 року.

Суддя Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО