Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/6924/24
Провадження № 2-о/644/50/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Шевченка С.В., за участі: заявниці ОСОБА_1 , її представника - адвоката Бреславець М.Г., секретаря с/з Кузьміної Ю.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 МО України, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.01.2017 по 15.05.2024.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що з січня 2017 року проживала разом з ОСОБА_2 як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. 28.02.2024, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 був мобілізований на військові службу. При наданні особистої інформації Міністерству оборони України у відомостях про родичів мобілізований ОСОБА_2 зазначив ОСОБА_1 як дружину. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі н.п.Роботине, Пологівського району, Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника-окупаційних військ російської федерації, ОСОБА_2 зник безвісті. У зв`язку з тим, що вона з ОСОБА_2 не зареєстрували шлюб, заявниця не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме належним чином комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку та ініціювати питання виплати грошових коштів. У зв`язку з чим прохала встановити факт проживання однією.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, що викладені по тексту заяви.

Представник заявниці - адвокат Бреславець М.Г. заяву підтримала та просила задовольнити її у повному обсязі.

Заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_2 МО України та Міністерство оборони України, в судове засідання не з`явилися. Від Міністерства оборони України надійшло клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду та розгляд справи без представника міністерства. Міністерство оборони України вважало, що справу слід розглядати у позовному провадженні, що є підставою для залишення заяви без розгляду. Свою позицію обґрунтувало тим, що у заявниці фактично виник спір з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, та який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви у порядку окремого провадження.

Клопотання про залишення заяви без розгляду було вирішене судом по суті шляхом постановлення протокольної ухвали.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували. Також відсутні докази перебування сторін у інших зареєстрованих шлюбних відносинах.

ОСОБА_1 з 10.02.1990 по 21.12.2016 перебувала у шлюбі ( шлюб розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 21.12.2016 року, справа №644/9007/16-ц).

З 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, фактично виконували права та обов`язки подружжя.

28.02.2024, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 був мобілізований на військові службу.

При наданні особистої інформації Міністерству оборони України у відомостях про родичів мобілізований ОСОБА_2 зазначив ОСОБА_1 як дружину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі н.п.Роботине, Пологівського району, Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника-окупаційних військ російської федерації зник безвісті.

Після зникнення ОСОБА_2 заявниця займається пошуком свого чоловіка, зверталась із запитами до військового командування різного рівня, спілкувалась із свідками трагедії яка сталася за місцем служби під час ворожого обстрілу, продовжує пошуки.

Факт спільного проживання підтверджується матеріалами особової справи ОСОБА_2 , де він особисто зазначив заявницю як дружину, висновком розслідування, зверненнями заявниці, фотографіями та скріншотами з месенджерів, наданими заявницею та досліджених судом.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом з січня 2017 року. Вони все робили разом, вели спільне господарство, косили траву, пиляли деревину, саджали огород, проводили час та дозвілля разом, вели спільне господарство, були родиною, піклувалися один за одного. Свідкам це достеменно відомо, так як вони проживають поряд та постійно спілкувалися сім`ями.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 зробила такі висновки:

«94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

105. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

106. При цьому між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

107. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

108. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

117. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.».

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Беручи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню, адже:

- факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: сповіщенням про зникнення безвісти, яке було надіслане заявниці саме як дружині безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 ; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 внесені саме за заявою ОСОБА_1 ; висновком службового розслідування, відповідно до якого ОСОБА_2 особисто зазначив ОСОБА_1 як дружину, показами свідків, копіями фотоматеріалів; фактом наявності у володінні заявниці особистих документів та відомостей про банківську картки безвісти зниклого, а також відсутністю у період спільного проживання інших зареєстрованих шлюбних відносин;

- встановлення факту, про який просила заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, що вбачається з норм ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», які дозволять заявниці реалізувати права, передбачені цим законом, як близькому родичу та члену сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, у тому числі право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); право на отримання достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку безвісти зниклого чоловіка у порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України; право на отримання інформації про хід та результати розшуку у порядку, встановленому цим Законом; право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України;

- заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення подібного факту.

Керуючись ст.ст.10, 11, 89, 239, 294, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 27.01.2025.

Суддя С.В, Шевченко