27.01.2025 Справа № 756/7909/24
Унікальний № 756/7909/24
Провадження № 2/756/450/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Омельчук М.О.,

за участі: представника позивачів - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

представника малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним позовом у якому просили визнати право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказували, що у 1978 році ОСОБА_6 , разом з іншими членами родини - батьком ОСОБА_7 та матір?ю - ОСОБА_8 , на підставі Ордеру №OT-26/78 від 17.10.1978 року вселилися у житлову кімнату у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок перебував у державній власності, належав до категорії відомчих та перебував на балансі ПРАТ "ТОДАК".

Житлова кімната в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 у будинку надавалася батьку позивача - ОСОБА_7 , як працівнику ПРАТ «ТОДАК» відповідно до спільного рішення Київського міськвиконкому народних депутатів та заводського комітету профспілки.

Згодом, у період до 1991 року, дві інші кімнати у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , якими користувалися інші особи, звільнилися, - і, за узгодженням із профспілковим комітетом заводу, з 1991 року сім`я ОСОБА_6 та члени його родини (батько - ОСОБА_7 , матір - ОСОБА_8 , рідна сестра - ОСОБА_9 вселилися у дві вивільнені кімнати вказаної квартири.

Пізніше, у 1996 році, після одруження ОСОБА_6 з ОСОБА_4 та народження доньок, у трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 прописано їх доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та, у 2014 році доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, у 1997 році батьки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та рідна сестра - ОСОБА_9 , у зв`язку з придбанням іншого помешкання за власні кошти, припинили користування трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 , та зареєструвалися за іншою адресою.

Отже, після припинення користування квартирою вищевказаних членів родини, ОСОБА_6 , його повнолітня донька ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_3 продовжили користуватися трикімнатною квартирою. Дружина позивача ОСОБА_4 зареєстрована за іншою адресою.

19.10.2023 року ПрАТ «ТОДАК» передано із державної власності житловий будинок на АДРЕСА_3 до комунальної власності територіальної громади міста Києва та до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі Розпорядження КМДА від 11.11.2021 №2343.

Таким чином, у зв`язку з необхідністю внесення змін до існуючих договорів найму житлових приміщень із новим власником будинку ОСОБА_6 звернувся до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням внести зміни в договір найму та визнати його наймачем усього жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 . При цьому, отримав відмову з тих підстав, що йому та членам його родини не видавався ордер на всю квартиру в цілому.

За твердженням позивачів вони набули право на користування всіма приміщеннями (кімнатами) квартири АДРЕСА_1 , а тому просили про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_2 , представник малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представник позивачів підтримали позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечила проти позову вказуючи, що в Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації відсутні правові підстави для внесення змін в договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 оскільки після відселення мешканців з інших 2-ох кімнат відсутня інформація про видачу ордера позивачу або розпорядчого документа на зайняття квартири у цілому родиною ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази у справі, суд встановив наступне.

Батько позивача - ОСОБА_7 працював у ПРАТ Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу далі - ПРАТ «ТОДАК».

В 1978 році ОСОБА_7 разом з іншими членами родини, дружиною ОСОБА_8 та сином ОСОБА_6 на підставі Ордеру виробничого об`єднання «Київторгмаш» №OT-26/78 від 17.10.1978 року виданого за рішенням Київського міськвиконкому народних депутатів №231 від 20.02.1978 року та рішення заводського комітету профспілки №22 від 16.10.1978 року сім`єю із 3-ох чоловік вселилися на житлову площу в відомчому будинку (гуртожиток) у АДРЕСА_3 на 4-му поверсі в квартиру АДРЕСА_1 з (однієї) кімнати 14 кв.м. у трикімнатній квартирі.

Згідно відповіді ПРАТ «ТОДАК» від 29.05.2024 року прописка вищезазначених осіб за вказаною адресою здійснювалась відповідно до Ордеру №OT-26/78 від 17.10.1978 року.

З матеріалів справи вбачається, та підтверджено позивачами в судовому засіданні, що двома іншими кімнатами квартири АДРЕСА_1 до 1991 року користувалися інші родини працівників заводу, які згодом їх звільнили у зв`язку з отриманням нового житла.

Таким чином, кімнати в квартирі АДРЕСА_1 надавалась працівникам підприємства, а квартира використовувалась як гуртожиток для спільного заселення різних сімей.

Відповідно до ст.ст. 58 та 129 ЖК України, єдиною підставою для вселення на надану жилу площу є ордер, який видається громадянинові на підставі рішення про надання жилої площі. Даний порядок розповсюджується й на вселення до гуртожитку.

Судом встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що у 1997 році батьки позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та рідна сестра - ОСОБА_9 , у зв`язку з придбанням іншого помешкання за власні кошти, припинили користування трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 і зареєструвалися за іншою адресою та не претендують на користування квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, у квартирі АДРЕСА_1 залишився проживати та бути зареєстрованим ОСОБА_6 , який після одруження та народження доньок зареєстрував їх у вказаному помешканні.

За правилами ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені у цій статті перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Ч. 2 ст. 61 цього Кодексу зазначає, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а у разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

А отже, обсяг користування жилим приміщенням та зміст договору щодо користування конкретною житловою площею у будинках державного і громадського житлового фонду безпосередньо пов`язаний зі змістом отриманого наймачем Ордеру та житловою площею відображеною у ньому.

Відповідно до ст. 54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов, надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі.

Зі змісту вказаних статей вбачається, що для отримання, у встановленому законом порядку, ізольованого приміщення, яке звільнилося в квартирі мають бути певні умови, крім іншого, постійне проживання у цій квартирі та потреба у поліпшенні житлових умов.

Віднесення до категорії громадян, які потребують поліпшення житлових умов та порядок надання ізольованого жилого приміщення, що звільнилося в квартирі в якій проживало два або більше наймачі визначені «Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень», при цьому сама по собі тривалість проживання в жилому приміщенні не може свідчити, що воно було надане і займається на законних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_3 знаходився в державній власності та управлінні Міністерства розвитку економіки торгівлі та сільського господарства України, а обслуговування його здійснювалось ПрАТ «ТОДАК».

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) «Про прийняття з державної до комунальної власності територіальної громади міста Києва частини НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_3 від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» від 11.11.2021 №2343 було прийнято рішення про безоплатну передачу житлового будинку АДРЕСА_3 до комунальної власно територіальної громади міста Києва.

На підставі цього та інших розпорядчих документів будинок за наведеною адресою було передано до комунальної власності територіальної громади міста та сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

У відповідності до штампу Мінського РУГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_6 26.09.1991 року був зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_3 , а згодом, відомості штампу реєстрації Оболонського РВ ГУДМС України в м. Києві змінено із зазначенням місця реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 05.12.1997 року, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2014 році.

Таким чином, хоч правомірність отримання та право на зайняття ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 однієї кімнати 14 кв.м. у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 підтверджено наявними доказами та не заперечувалося в судовому засіданні, при цьому відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження отримання Ордера та відповідного розпорядчого документа на правомірне зайняття позивачами усієї трикімнатної квартири АДРЕСА_3 після відселення мешканців з двох інших кімнат.

Виходячи з вищезазначених обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 54, 58, 61, 64, 129 ЖК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2025 року.

Суддя А.В. Шевчук