ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16367/24

Провадження № 22-ц/820/299/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України цивільну справу №686/16367/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2024 року, в складі судді Мазурок О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22 серпня 2020 року, яка станом на 21 березня 2024 року складає 75885,59 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 75885,59 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 22 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 22 серпня 2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, тому станом на 21 березня 2024 року має заборгованість за договором, яка становить 75885,59 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 75885,59 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано достатніх доказів на обгрунтування заявлених ним позовних вимог, зокрема, не доведено розміру отриманого відповідачем кредиту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не дослідив механізму отримання банківських послуг проекту Мonobank, а також процедури ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. А тому, дійшов передчасних висновків про те, що клієнт не був ознайомлений з вказаними документами. Зазначає, що 22 серпня 2020 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг в електронному вигляді шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. З анкети-заяви вбачається, що вона підписана цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку Monobank. В анкеті-заяві відповідач просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. З цією метою він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем. В анкеті-заяві сторони визначили, що Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку та паспорт споживчого кредиту становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Вказані документи містять усі істотні умови кредитного договору, при цьому відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що ознайомився та погоджується із запропонованими позивачем умовами кредитування. Звертає увагу суду, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Зазначає, що банк свої зобов`язання виконав, надав позичальнику у користування кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед банком.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» та ухвалою суду від 24 грудня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень статті 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів, які підтверджують залишок заборгованості у відповідача у розмірі 75885,59 грн, адже станом на час розгляду справи в суді першої інстанції заборгованість була повністю погашена. Зазначає, що згідно з Рухом коштів (випискою) по картці від 09 серпня 2024 року у рядку «Залишок після операції» за відповідачем станом на 08 липня 2024 року рахувалась заборгованість у розмірі 17613,59 грн. 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок АТ «Універсал Банк» 17614,00 грн, внаслідок чого із Рухом коштів по картці від 01 жовтня 2024 року у рядку «Залишок після операції» вказана сума 0,41 грн, що вказує на відсутність заборгованості у відповідача. Зазначає, що позивач не довів наявність заборгованості відповідача саме у розмірі 75 885,59 грн, тому вимога про її стягнення є безпідставною та необґрунтованою. Відповідач однозначно не мав змоги витратити кредитних коштів більше, ніж був встановлений для нього кредитний ліміт позивачем. Звертає увагу, що позивачем для відповідача був встановлено кредитний ліміт у розмірі 60000 грн, що підтверджується рухом коштів до картці від 09 серпня 2024 року, проте не зрозуміло з яких підстав розмір заборгованості по тілу кредиту відповідача становить 77885,59 грн, оскільки позивач очевидно не допускає перевищення кредитного ліміту більше ніж 60000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 22 серпня 2020 року ОСОБА_1 , звернувшись до Акціонерного товариства «Універсал Банк», підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно з умовами якої клієнт просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 , у валюті гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.

Відповідно до пункту 2 анкети-заяви ОСОБА_1 погодився, що ця анкета-заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого ліміту від 12 вересня 2014 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000,00 грн, який неодноразово змінювався, 02 вересня 2020 року збільшився до 30000,00 грн, а 02 лютого 2021 року збільшився до 60000,00 грн.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22 серпня 2020 року станом на 21 березня 2024 року заборгованість відповідача за використання кредитних коштів становить 75885,59 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В анкеті-заяві ОСОБА_1 від 22 серпня 2020 року згода останнього щодо встановлення процентної ставки не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 серпня 2020 року, посилався на Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank.

Позивачем надані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) і Паспорт (умови користування) кредитною карткою «Чорна картка monobank», які визначають, у тому числі, пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Універсал Банк» усієї суми, яка визначена ним у позовній заяві, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування, а тому з ОСОБА_1 підлягає до стягнення лише сума отриманих та неповернутих кредитних коштів.

Разом з тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (далі Положення) визначено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як клієнтські рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту 62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15-ц.

Позивачем надано до суду виписку щодо руху коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 з якої вбачається, що загальна сума витрат по рахунку ОСОБА_1 за період з 2 серпня 2020 року по 21 березня 2024 року становила 294755,57 грн, в той час як сума зарахувань склала 218869,98 грн. При цьому, безпідставно списано з відповідача відсотки за користування кредитними коштами у сумі 16452,35 грн,

Враховуючи, що з виписки по руху коштів ОСОБА_1 вбачається списання з останнього відсотків за користування кредитними коштами у загальній сумі 16452,35 грн, розмір яких сторони не узгоджували, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення вказаної суми заборгованості з ОСОБА_1 (постанова Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20).

Суд першої інстанції вказаних обставин не дослідив та не врахував, що сума отриманих та неповернутих відповідачем коштів становить 59433,24 грн (294755,57 грн 218869,95 грн 16452,35 грн), відтак саме вказана сума підлягає стягненню на користь Банку.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем АТ «Універсал Банк» сплачено судовий збір на загальну суму 7570 грн (3028 грн - за подання позовної заяви, 4542 грн - за подання апеляційної скарги).

Позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено на суму 59433,24 грн, що становить 78,31% від заявлених позовних вимог (59433,24х100:75885,59).

Тому, з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір у сумі 5928,07 грн (7570х78,31:100).

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04114) заборгованість у розмірі 59433,24 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять три гривні 24 копійки).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04114) 5928,07 грн (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 07 копійок) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко