Справа № 709/1794/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Шарої Л.О.,

за участі секретаря судового засідання - Петраш Т.М.,

із участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника служби у справах дітей - Пойда О.А., Добровольська А.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Короткий виклад позиції учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради про позбавлення батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов обґрунтований тим, що позивач і відповідачка 10.11.2015 зареєстрували шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_4 . 03.07.2017 відповідачка без будь яких підстав залишила дитину, сім`ю та поїхала в невідомому напрямку. На телефонні дзвінки не відповідала, припинила повністю спілкування як із ним, так і з дитиною, наразі проживає з іншим чоловіком. Згідно з рішенням Чорнобаївського районного суду від 20.09.2021 шлюб між сторонами розірваний. Із липня 2017 року син ОСОБА_5 проживає з позивачем, перебуває на його утриманні, вихованні. 3 моменту залишення сім`ї, відповідачка жодного разу дитину не відвідувала, не цікавилась його життям та здоров`ям, не надавала матеріальної допомоги, на дні народження сина не реагувала ні дзвінками, ні подарунками, не цікавилася його станом здоров`я. Із позовом про стягнення аліментів на утримання сина він не звертався та не претендує на аліменти. Позивач із сином зареєстровані у будинку його матері - ОСОБА_6 , але фактично проживає із сином ОСОБА_5 , співмешканкою ОСОБА_7 та її двома дітьми від першого шлюбу: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у придбаному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач працює в СТОВ «Вереміївка» та має постійний дохід. Син навчається у 3-му класі Вереміївської гімназії, забезпечений всім необхідним для життя та навчання. Відповідачка жодного разу не з`являлася до навчального закладу, не відвідувала сина, не цікавилася місцем його перебування та його життям, не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема: не виконує обов`язку виховувати, утримувати, надавати матеріальну допомогу, забезпечувати гармонійний розвиток дитини до досягнення нею повноліття. Будь-які перешкоди для виконання нею своїх обов`язків він не чинив. За таких обставин вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Послуговуючись приписами сімейного законодавства, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 .

Відзив на позовну заяву до суду від відповідачки не надходив.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.

14.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.10.2024 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

27.11.2024 ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначений судовий розгляд справи по суті.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Пояснення третіх осіб до суду не надходили.

У судові засідання відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася судом шляхом направлення судової повістки на її зареєстроване місце проживання та на вказане у позовній заяві місце проживання (а.с. 29-30, 33, 36, 42-43, 46, 59,64, 65, 66, 74, 75, 89, 90, 93).

Представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 у судові засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місцезнаходження юридичної особи (а.с. 31, 34, 45, 47, 63, 77, 80, 91).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Позивач заперечив щодо заочного розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи та враховуючи, що судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилася, не подала відзив, а позивач заперечує проти заочного вирішення справи, суд протокольною ухвалою постановив проводити розгляд справи без участі відповідачки та представника третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_7 , за наявними матеріалами справи, у загальному порядку.

Позиція учасників справи у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлений позов підтримав. Просив задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що відповідачка не приймає участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_5 . З позовом про стягнення аліментів він не звертався. У дитини є інша мама - ОСОБА_7 , з якою вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Жодних подарунків, грошових коштів відповідачка не здійснювала,вона не цікавиться ОСОБА_5 , має іншу сім`ю, самоусунулася від виховання сина. Батьки відповідачки також не приймають участь у вихованні ОСОБА_5 , не цікавляться його життям. Зазначив, що позбавлення батьківських прав відповідачки необхідне для оформлення опіки над сином ОСОБА_5 новою дружиною.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судовому засіданні пояснила, що згідно з висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 28.08.2024 року № 18 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_5 . На засідання комісії відповідачка не з`явилася. Скерувала заяву, в якій заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Із заявами про визначення місця проживання дитини з матір`ю, встановлення графіку побачень із сином відповідачка до служби у справах дітей не зверталася. Під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки був присутній лише позивач. До проведення засідання, члени комісії здійснювали виїзд за місцем проживання дитини про що склали відповідний акт. Також у телефонному режимі спеціаліст спілкувався зі старостою села Вереміївка, свідків комісія не заслуховувала. Представник вважала можливим задоволення позову ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина ОСОБА_5 .

Крім того, у судовому засіданні було заслухано думку неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , який суду повідомив, що зараз навчається у 3 класі. ОСОБА_11 він бачив давно, коли був дуже маленький. Також у нього є мама ОСОБА_12 , котра йому допомагає у всьому, та є дві сестри: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , з якими проживає спільно.

ІІ. Мотивувальна частина рішення

Фактичні обставини, встановлені судом з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 10.11.2014 між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, котрий згідно з рішенням Чорнобаївського районного суду від 20.09.2021 у справі № 709/960/21 розірваний (а.с. 10).

Позивач та відповідачка є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області 24.12.2015 (а.с. 9).

Відповідно до довідки від 26.08.2024 № 477, виданої виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради, на утриманні ОСОБА_1 перебуває син ОСОБА_4 , котрий з ним проживає (а.с. 12).

Згідно з Витягом № 943/09-24 від 11.10.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_13 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Відповідно до Витягу № 944/09-24 від 11.10.2024 малолітній ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . У цьому домоволодінні також зареєстровані: ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а.с. 14).

Із довідки від 21.10.2024 № 941/09-24, виданої виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради, вбачається, що по АДРЕСА_1 фактично проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - співмешканка, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька співмешканки, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - донька співмешканки (а.с. 15).

Згідно Акту обстеження умов проживання, затвердженого 31.07.2024 начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Пойдою О.А., на підставі заяви ОСОБА_1 , з метою підготовки висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, було проведено обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні, забезпечені сезонним одягом та продуктами харчування. ОСОБА_1 повідомив, що мати ОСОБА_21 не проживає з ними та не примає участь у вихованні сина 7 років (а.с. 11, 83).

Відповідно до характеристики, виданої виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради 11.10.2024 № 942/09-24, ОСОБА_1 працює в СТОВ «Вереміївка», не схильний до вживання спиртних напоїв, компроментуючих матеріалів Вереміївський старостинськийй округ немає (а.с.16).

Із довідки від 05.09.2024 № 118, виданої Вереміївською гімназією, ОСОБА_4 навчається у 3-му класі Вереміївської гімназії Іркліївської сільської ради Золотоніського району (а.с. 17).

За змістом характеристики, виданої Вереміївською гімназією 06.09.2024, ОСОБА_4 навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Намагається запам`ятовувати учбовий матеріал. Виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення математики. На уроках уважний, активний, допомагає товаришам. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у житті класу і школи. Бере участь у конкурсах, іграх, змаганнях. Скромний, веселий, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому впливу. Правила поведінки завжди свідомо виконує, не має порушень дисципліни. Користується повагою серед учителів, учнів та батьків однокласників. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Зовнішній вигляд учня завжди охайний, шкільне приладдя в порядку. ОСОБА_22 приділяє належну увагу вихованню сина, систематично цікавиться не лише успіхами ОСОБА_5 , але й справами класу, стосунками сина з однокласниками, психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям. Бере активну участь в класних батьківських зборах, конференціях, залучається до вирішення організаційних питань класу. Користується авторитетом серед інших батьків. Від батька хлопчик отримує багато любові та уваги, постійно турбується про всебічний розвиток дитини. Дуже не вистачає хлопчику материнської ласки і теплоти, дитині важливо відчувати себе потрібним. Мама - найголовніший фанат своєї дитини, мама для сина - це фортеця, хлопчик повинен займати особливе місце у материнському серці, але, на жаль, ОСОБА_5 опікується лише тато (а.с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 30.09.2024 № 229 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 (а.с. 19).

У своєму висновку, який є додатком до вказаного рішення, головний спеціаліст служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Телиця К. зазначає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 28.08.2024 року № 18 розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 . Батько дитини ОСОБА_1 проживає разом із сином ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживають ОСОБА_7 - співмешканка ОСОБА_1 , доньки співмешканки: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . В сім`ї склалися міцні традиції та доброзичливі стосунки. Мати дитини - ОСОБА_10 проживає окремо за адресою: АДРЕСА_4 . За вищезазначеною адресою спільно із ОСОБА_10 проживають її чоловік ОСОБА_24 та син ОСОБА_25 , про що засвідчено у Акті обстеження умов проживання від 16.08.2024 року № 288. Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_10 , у 2018 році ОСОБА_26 залишила свого сина ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 . Після розлучення у 2022 році дитина продовжила проживати з батьком. Відповідно до довідки Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_21 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 на виконання до відділу станом на 30.07.2024 року не надходив та на виконанні відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження не перебуває. ОСОБА_10 покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина ОСОБА_4 , не цікавиться його життям, всі питання щодо виховання вирішуються без участі та підтримки з боку матері. З 2018 року ОСОБА_5 постійно проживає та знаходиться на утриманні батька. ОСОБА_26 порушує права своєї малолітньої дитини визначені ст. 8, ст. 11, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 155 Сімейного кодексу України, не виконує своїх обов`язків визначених ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України. З метою захисту прав та інтересів дитини ОСОБА_4 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Іркліївської сільської ради вважає за потрібне затвердити висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 20-22).

Разом з тим, Акт обстеження умов проживання ОСОБА_10 від 16.08.2024 року № 288, її пояснення суду не надані.

Інших письмових доказів до матеріалів справи сторонами не долучено.

Показання свідків.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив, що є хрещеним батьком позивача, а його донька ОСОБА_28 є хрещеною мамою ОСОБА_5 . Їхні родини товаришують і часто ходять один до одного в гості. Відповідачку востаннє він бачив 01.07.2017, на той час ОСОБА_5 було півтора року. Він знає, що позивач близько 5 років проживає однією сім`єю з ОСОБА_29 по АДРЕСА_1 . Відповідачка сином ОСОБА_5 не цікавиться, участі в його вихованні не приймає. Дитиною опікується позивач та його співмешканка ОСОБА_30 . Йому відомо, що ніби відповідачка приїздила в с. Вереміївка до своїх батьків, але до ОСОБА_5 не приходила.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні пояснила, що востаннє бачила відповідачку в липні 2017 року. З того часу вона не бачила щоб відповідачка приходила до дитини або передавала йому подарунки. В серпні 2024 року вона випадково зустрілася в магазині с. Вереміївка з відповідачкою, коли остання приїздила до своїх батьків, але з нею не спілкувалася.

Клопотання про виклик у судове засіданні та допит яінших свідків сторони не заявляли.

Застосовані норми права .

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із особистими немайновими правами і обов`язками батьків та дітей, а тому регламентуються главою 13 СК України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини восьма, дев`ята статті 7 СК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. 6 ст. 19 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати (батько) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При вирішенні спору суд урахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для суду першої інстанції.

Зокрема, це висновки ВС, викладені у постанові від 11.12.2024 у справі № 344/17548/21, від 04.04.2024 у справі № 553/449/20, від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц, висновок Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладений у постанові від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21.

Так, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19».

Схожі висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 202/7712/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20 та інших, на які є посилання в касаційній скарзі.

У постанові ВС від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц зазначено, що «зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24) вказано, що: «очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. У цій справі подібні ризики були відсутні. Простої бездіяльності з боку батька недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Навіть якщо припустити, що саме бездіяльність батька призвела до розриву зв`язків між ним та його донькою, а не будь-яке ймовірне батьківське відчуження або психологічні маніпуляції над дитиною з боку її матері, то ця обставина не є достатньою для позбавлення батька батьківських прав щодо його доньки.»

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Оцінка аргументів сторін.

Надавши правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позлву про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_4 , виходячи з такого.

Аналізуючи висновок органу опіки та піклування Іркліївської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її сина ОСОБА_5 суд дійшов висновку про те, що органом опіки та піклування жодним чином не мотивована саме доцільність позбавлення матері батьківських прав, не було з`ясовано можливість застосування до відповідачки інших попереджувальних заходів впливу замість позбавлення батьківських прав. Найкращих інтересів дитини, яким відповідає позбавлення відповідачки батьківських прав, у висновку служби не наведено. Суд вважає вказаний висновок органу опіки та піклуванняп поверхневим, у ньому не наведено підстав та аргументів, які б вказували на доцільність застосування такого крайнього заходу, не наведено даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, не з`ясовані та не встановлені фактичні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини та можливі причини такого ухилення.

Суд зауважує, що фактично у висновку не визначені встановлені статтею 164 СК України підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки, а наведені лише загальні норми права щодо обов`язків батьків стосовно своїх дітей.

Разом з тим, у судовому засіданні представниця Служби у справах дітей повідомила, що при розгляді питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 комісія не опитувала викладачів школи, де навчається дитина, не опитувала свідків (зокрема, інших родичів дитини), сусідів. Комісія не з`ясувала причин невиконання відповідачкою батьківських обов`язків. Висновок був складений на підставі наданих позивачем довідок про місце проживання та реєстрації його та сина, характеристики з місця проживання позивача та характеристики зі школи стосовно дитини.

Доказів того, що стосовно відповідачки представниками служби у справах дітей вживались заходи впливу з цього приводу, в матеріалах справи відсутні.

Тому, користуючись своїм правом, наданим положеннями ч. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування, оскільки вважає його неповним та передчасним, належно не обґрунтованим.

Матеріали справи не містять доказів того, що поведінка відповідачки стосовно сина ОСОБА_5 є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, тобто про наявність винної поведінки відповідачки.

Також суду не надано негативних характеристик відповідачки, що могло б вплинути на інтереси дитини. Судом не встановлено, що відповідачка як мати малолітнього ОСОБА_4 не відповідає вимогам, необхідним для виховання дітей, або що вона коли-небудь заподіяла шкоду своєму сину, або що вона становить загрозу для здоров`я та розвитку дитини, або що спілкування із матір`ю могло порушити відповідні права дитини.

У цій справі не встановлено обставин, які б однозначно свідчили про те, що відповідачка свідомо не бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, остаточно самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання сина, який залишився проживати з батьком.

Тривала відсутність відповідачки ОСОБА_32 як матері поряд із сином ОСОБА_5 дійсно могли встановити міцні родинні зв`язки зі співмешканкою позивача. Однак, позивачем не було заявлено клопотання про допит як свідка її співмешканки ОСОБА_33 , незважаючи на неодноразові роз`яснення суду про обов`язок позивача надати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позов.

Суд вважає, що позивачем не наведено переконливих аргументів для виправдання позбавлення дитини можливості відновити зв`язок зі своєю біологічною матір`ю, позбавлення можливості такого спілкування в майбутньому. Суд вважає, що позбавлення матері всіх батьківських прав за встановлених обставин не відповідає критерію пропорційності.

Позивачем не надано доказів про те, що відповідачка не надає матеріальної допомоги сину та не приймає участі в його утриманні, хоча несплата аліментів не є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд урахував право позивача вільно, на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своїми правами, зокрема, на власний розсуд приймати рішення щодо звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина. Одночасно, слід зазначити, що відсутність майнових претензій у позивача до відповідачки щодо утримання сина, відсутність виконавчих проваджень про стягнення аліментів на утримання сина не є доказом ухилення відповідачки від виконання обов`язку утримувати власну дитину.

Наявні в матеріалах справи докази, зокрема, показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_31 , вказують на помилки у поведінці відповідача, неправильні кроки у вихованні дитини та недостатню участь у житті сина, однак не можуть слугувати підставою для позбавлення її батьківських прав.

За вказаних обставин суд визнає за необхідне попередити відповідачку про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання дитини.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем.

Покликаючись на положення статей 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради, про позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання та виконання батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://ck.ck.court.gov.ua.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 .

Треті особи:

ІНФОРМАЦІЯ_1 , кодЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ;

Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради, про позбавлення батьківських прав, , вул. Соборності, 2, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область.

Повний текст судового рішення складений 27 січня 2025 року.

Суддя Л.О. Шарая