Справа № 191/2768/24
Провадження № 2/172/516/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_3 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельні ділянки площею 0,7540 га кадастровий номер :02:003:0018 та площею 4,3640 га кадастровий номер :02:002:0004. Цільове призначення ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_1 . Також спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині є дружина померлого ОСОБА_2 - відповідачка у справі, яка на момент смерті спадкодавця була зареєстрована з ним за однією адресою - АДРЕСА_1 . У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернулася до Першої синельниківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа зареєстрована 17.10.2023 року за № 286/2023. Постановою державного нотаріуса позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у заповіті був вказаний один кадастровий номер земельної ділянки - :02:003:0018, а в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 002381 два - :02:003:0018 та :02:002:0004. Вважає, що причиною не зазначення другого кадастрового номеру є суто орфографічна помилка/описка, так як в самому заповіті визначено загальну площу двох земельних ділянок 5,118 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав позивачки є звернення до суду з позовом про визнання право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7540 га, кадастровий номер :02:003:0018, що розташована на території Письменської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3640 га, кадастровий номер :02:002:0004, що розташована на території Письменської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Ухвалою від 16.08.2024 року позов було залишено без руху. У строк наданий судом позивач усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 09.09.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не претендує на обов`язкову частку і спадщині свого чоловіка і відмовляється від неї на користь ОСОБА_1 , так як була домовленість про це і чоловік склав заповіт на неї. Заяву про відмову від спадщини вона у нотаріуса не писала, бо не знала про це.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 09.06.2237 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрований у реєстрі за № 1305, яким заповів належну йому земельну ділянку площею 5,118 га кадастровий номер :02:003:0018, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Письменської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Державного акту на землю серія ІІ-ДП № 002381 від 17.02.2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації № 395-р від 05.06.2003 року ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 5,118 га, розташована на території Письменської селищної ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також у Державному акті вказані дві земельні ділянки та два кадастрові номери цих ділянок, а саме - площею 0,7540 га кадастровий номер :02:003:0018 та площею 4,3640 га, кадастровий номер :02:002:0004. Загальна площа вказаних земельних ділянок становить 5,118 га.

Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Алєксєєвій О.Ю. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у заповіті був вказаний один кадастровий номер земельної ділянки - :02:003:0018, а в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 002381 два - :02:003:0018 та :02:002:0004.

Згідно з довідкою Письменського старостинського округу Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 26.01.2024 року ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 і на момент смерті мав такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала разом з ним за вищевказаною адресою з 1981 року.

25.05.2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Письменській селищній раді Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2.

На виконання ухвали суду від 27.11.2024 року державний нотаріус Першої синельниківської державної нотаріальної контори надала копію спадкової справи № 286/2023 заведеної після смерті ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Спадковим майном після смерті ОСОБА_4 є земельна ділянка загальною площею 5,118 га, яка відповідно до Державного акту серії ІІ-ДП № 002381 поділена на дві земельні ділянки площею 0,7540 га кадастровий номер :02:003:0018 та площею 4,3640 га, кадастровий номер :02:002:0004. У зв`язку з невідповідністю спадкового майна зазначеному у заповіті та у Державному акті нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій, особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Частиною 1 статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

В ході судового розгляду справи суд встановив, що за життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів земельну ділянку площею 5,118 га, кадастровий номер :02:003:0018 позивачці ОСОБА_1 . У державному акті на право на землю серії ІІ-ДП № 002381 загальна площа земельної ділянки зазначена також 5,118 га, однак на другій сторінці Державного акту зазначені дві земельні ділянки та два кадастрові номери (площею 0,7540 га кадастровий номер :02:003:0018 та площею 4,3640 га, кадастровий номер :02:002:0004), які у своїй загальній площі становлять 5,118 га. Після відкриття спадщини ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак державний нотаріус відмовив у вчинені нотаріальної дії, так як у заповіті зазначена лише одна земельна ділянка. При цьому, встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у спадщини як непрацездатна вдома. Із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 до нотаріуса не зверталася, однак надала суду заяву про відмову від своєї частки спадщини.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7540 га, кадастровий номер :02:003:0018, що розташована на території Письменської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3640 га, кадастровий номер :02:002:0004, що розташована на території Письменської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк