РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - позивач), діючи через свого представника Хлопкову М.С., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №456200819 від 17 лютого 2022 року в розмірі 13 072 грн 30 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір №456200819 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 12 200 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

17 лютого 2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 12 200 грн 00 коп. на банківську картку відповідача, таким чином виконавши взяті на себе зобов`язання.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року між тими самими сторонами укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №182 від 21 червня 2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13 072 грн 30 коп.

Звертає увагу, що Реєстр прав вимог №182 від 21 червня 2022 року підписаний вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 17 лютого 2022 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначеного у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13 072 грн 30 коп.

20 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

За цим договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 200824 від 20 серпня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13 072 грн 30 коп.

З огляду на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №456200819 від 17 лютого 2022 року становить 13 072 грн 30 коп., яка складається з: 12 200 грн 00 коп. заборгованості по кредиту; 872 грн 30 коп. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, і яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

06 грудня 2024 року відповідачем подано на відзив позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову.

У відзиві вказує, що Кредитний договір № 456200819 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ним був укладений 17 лютого 2022 року, при цьому договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на який посилається позивач, як на підставу переходу до нього права вимоги до нього, як боржника, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

За даних обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо. Тому право вимоги до нього ТОВ «Таліон Плюс» за Договором факторингу від 28 листопада 2018 року набуто не було, а тому, відповідно, не могло бути передано в подальшому за Договором факторингу від 05 серпня 2020 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та за Договором факторингу від 20 серпня 2024 року позивачу.

Майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді, як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо нього на момент укладення Договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було та сторони не могли передбачити, що 17 лютого 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено Кредитний договір № 456200819.

Таким чином, позивач не набув прав кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за Кредитним договором № 456200819 від 17 лютого 2022 року.

17 грудня 2024 року представник позивача Тараненко А.І. подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі. У відповіді на відзив вказав, що предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення прав вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів. Вказаний Договір є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього Договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Право вимоги за кредитним договором №456200819 від 17 лютого 2022 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 21 червня 2022 року, відповідно до підписання сторонами Реєстру прав вимоги № 182. Таким чином, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а Реєстр прав вимог №182 підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 21 червня 2022 року, тобто вже після укладення Кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 17 лютого 2022 року. Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «Таліон Плюс» для ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» - позивачу. Позивачем доведено факт переходу права вимоги та надані відповідні докази.

17 січня 2025 року відповідачем подані заперечення, які аналогічні поданому вже ним відзиву на позовну заяву.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. В позовній заяві представник позивача Хлопкова М.С. просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення.

Як слідує з відповіді № 820635 від 02 жовтня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

08 січня 2025 року до суду повернувся конверт з не врученою судовою повісткою для відповідача на 23 січня 2025 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.

Згідно частини 4 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Про причини неявки він суд не повідомив.

Відповідач подавав разом з відзивом та запереченнями клопотання про поновлення строків на подання відзиву та заперечень, які ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2025 року задоволені.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №456200819 (надалі Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 12 200 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» кредитодавця.

Відповідно до п. 2.2. Договору кредит надається строком на 84 дні.

Відповідно до п. 4.1.-4.4. Договору за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, в розмірі, визначеному в цьому Договорі. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.

У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами Графіку платежів чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів розраховуються згідно процентної ставки 251,85 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). Загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту за Договором за умови застосування Дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії Договору наведені в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до Договору).

Сторони погодили, що у разі якщо повернення кредиту здійснюється не згідно погодженого Графіку платежів (за виключенням дострокового повернення кредиту), то умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за процентною ставкою 474,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним (далі - Базова процентна ставка), починаючи з наступного дня, що слідує за датою чергового платежу. У разі, якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором та повернеться в Графік платежів, умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.

За умови настання умов описаних в п. 4.3. Договору, а саме за припущення, що позичальник не здійснює платежів передбачених Графіком платежів, починаючи з першого платежу, а отже нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється з наступного дня, що слідує за першою датою чергового платежу, передбаченою Графіком платежів, загальні витрати за кредитом складають 4 687 грн 20 коп., а орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 16 887 грн 20 коп.

Згідно п. 7.1.1.6 Договору кредитодавець має право без згоди позичальника укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.

17 лютого 2022 року відповідачем також подана Заявка на отримання грошових коштів в кредит, де вказані його дані, зокрема фінансовий номер телефону, електронна адреса, дата народження, паспортні дані, РНОКПП, адреса реєстрації та проживання, а також номер картки НОМЕР_1 .

З копії платіжного доручення №2a5еb4b3-66с9-4е5е-8dе7-59е3bbb99052 від 17 лютого 2022 року слідує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_1 кошти згідно договору №456200819 від 17 лютого 2022 року в сумі 12 200 грн 00 коп.

Також, з електронного повідомлення АТ «Таскомбанк» №3980/47.1.-БТ від 08 серпня 2024 року слідує, що АТ «Таскомбанк» надає підтвердження, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №48 від 18 липня 2019 року банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби по операціях, що вказані в Додатку. В Додатку до вказаного листа від 08 серпня 2024 року наявний платіж 17 лютого 2022 року в сумі 12 200 грн 00 коп. на картку вказану відповідачем в Заявці на отримання кредиту - 4149-62ХХ-ХХХХ-8868.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як клієнтом, та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як фактором, був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі на дату підписання сторонами такого реєстру прав вимоги (п. 2.1. та п. 4.1. Договору).

28 листопада 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як клієнтом, та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як фактором, була укладена Додаткова угода №19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року.

31 грудня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як клієнтом, та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як фактором, була укладена Додаткова угода №26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої текст Договору викладено у новій редакції та строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в новій редакції, згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в новій редакції, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Згідно п. 5.3.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в новій редакції, фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

До Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року приєднані Додаток №1 Форма реєстру прав вимоги, Додаток №2 Форма Акту повернення права вимоги.

31 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як клієнтом, та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як фактором, була укладена Додаткова угода №27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року.

31 грудня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як клієнтом, та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як фактором, була укладена Додаткова угода №31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року.

31 грудня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як клієнтом, та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як фактором, була укладена Додаткова угода №32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №182 від 21 червня 2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №456200819 від 17 лютого 2022 року в сумі 13 072 грн 30 коп.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», як фактором, був укладений Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 2.1. та п. 4.1. Договору).

Відповідно до п 1.3 вказаного Договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

До Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року приєднані Додаток №1 Форма реєстру прав вимог, Додаток №2 Форма повідомлення боржника за кредитним договором, Додаток №3 Форма Акту повернення права вимоги.

03 серпня 2021 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», як фактором, була укладена Додаткова угода №2 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року.

30 грудня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», як фактором, була укладена Додаткова угода №3 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 30 грудня 2024 року.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №456200819 від 17 лютого 2022 року в сумі 13 072 грн 30 коп.

20 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», як клієнтом, та позивачем, як фактором, був укладений Договір факторингу №200824, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані визначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 є невід`ємною частиною Договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру божників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1. та п. 1.2. Договору).

До Договору факторингу №200824 від 20 серпня 2024 року приєднані Додаток №1 Реєстр боржників, Додаток №2 Акт прийому-передачі Реєстру боржників та Додаток №3 Акт повернення права вимоги.

Згідно витягу з Реєстру боржників від 20 серпня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №456200819 від 17 лютого 2022 року в сумі 13 072 грн 30 коп.

Як слідує з розрахунку заборгованості по Кредитному договору №456200819 від 17 лютого 2022 року, складеному ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на дату продажу 21 червня 2022 року, станом на 21 червня 2022 року заборгованість відповідача складала 13 072 грн 30 коп., з яких: 12 200 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 872 грн 30 коп. заборгованість за процентами. На дату продажу 21 червня 2022 року розмір заборгованості не змінювався.

Як слідує з розрахунку заборгованості по Кредитному договору №456200819 від 17 лютого 2022 року, складеному ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», з 21 червня 2022 року по 31 липня 2023 року заборгованість відповідача складала 13 072 грн 30 коп., з яких: 12 200 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 872 грн 30 коп. заборгованість за процентами.

Як слідує з виписки з особового рахунку за Кредитним договором №456200819 від 17 лютого 2022 року, складеному позивачем, з 20 серпня 2024 року по 04 вересня 2024 року заборгованість відповідача складала 13 072 грн 30 коп., з яких: 12 200 грн 00 коп. заборгованість по простроченому тілу; 872 грн 30 коп. заборгованість по простроченим відсоткам.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом .

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №456200819. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 13 072 грн 30 коп., з яких: 12 200 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 872 грн 30 коп. сума заборгованості за відсотками.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору №456200819 від 17 лютого 2022 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №05/0820-01, за яким ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору №456200819 від 17 лютого 2022 року.

20 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №200824, за яким позивач набув права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору №456200819 від 17 лютого 2022 року.

За таких обставин, оскільки позивач уклавши 20 серпня 2024 року з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» Договір факторингу №200824 набув права грошової вимоги до відповідача по Договору №456200819 від 17 лютого 2022 року, відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 13 072 грн 30 коп., з яких: 12 200 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 872 грн 30 коп. сума заборгованості за відсотками.

Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача суд відхиляє, оскільки на підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» позивачем подано копію Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з відповідними додатками, копії Додаткових угод №19 від 28 листопада 2019 року, №26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №31 від 31 грудня 2022 року, №32 від 31 грудня 2023 року, витяг з Реєстру прав вимоги №182 від 21 червня 2022 року, який підписаний обома сторонами договору та скріплений їхніми печатками. А згідно п. 4.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в новій редакції, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відтак, з огляду на надані докази до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором №456200819 від 17 лютого 2022 року.

Наступне відступлення фактором право грошової вимоги були передбачено п. 5.3.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

На підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» позивачем подано копію Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року з відповідними додатками, копії Додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року, №3 від 30 грудня 2022 року, витяг з Реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року, який підписаний обома сторонами договору та скріплений їхніми печатками. А згідно п. 4.1 Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному Додатку. Відтак, з огляду на надані докази до «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором №456200819 від 17 лютого 2022 року.

Наступне відступлення фактором право грошової вимоги були передбачено п. 5.3.3 Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року.

На підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача позивачем подано копію Договору факторингу №200824 від 20 серпня 2024 року з відповідними додатками, Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №200824 від 20 серпня 2024 року, витяг з Реєстру боржників від 20 серпня 2024 року, які підписані обома сторонами договору та скріплені їхніми печатками. А згідно п. 1.2 Договору факторингу №200824 від 20 серпня 2024 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру божників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Відтак, з огляду на надані докази до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором №456200819 від 17 лютого 2022 року.

Також, суд зауважує, що частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.п. 1.1.3. та п.п. 1.1.4. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», сторони домовились, що термін «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, а «борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п.п. 1.1.3. та п.п. 1.1.4. Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторони домовились, що термін «право вимоги» - права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, а «борг» - означає суми грошових коштів, які підлягають оплаті клієнту боржниками за умовами кредитних договорів, строк оплати яких настав на момент переходу прав вимоги до фактора (наявна вимога), а також строк оплати яких настане в майбутньому (майбутня вимоги), включаючи зобов`язання боржників повернути суму наданого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку (у разі прострочення умов кредитних договорів), а також будь-які інші зобов`язання по оплаті клієнту грошових коштів за кредитними договорами.

Відповідно до п.п. 1.1.3. та п.п. 1.1.4. Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», сторони домовились, що термін «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, а «борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17).

За таких обставин, позивачем доведено та підтверджено належними доказами факт відступлення права грошової вимоги за укладеним 17 лютого 2022 року Договором №456200819 до позивача.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до задоволення повністю з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6000 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надання правничої допомоги підтверджені позивачем належними доказами, а саме Договором про надання правничої допомоги №26/08/24-02 від 26 серпня 2024 року, Додатковою угодою №6 від 26 серпня 2024 року до даного Договору, Актом прийому-передачі наданих послуг від 26 серпня 2024 року, з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Разом з цим, суд погоджується з клопотанням відповідача щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором №456200819 від 17 лютого 2022 року в розмірі 13 072 (тринадцять тисяч сімдесят дві) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати у розмірі 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 23 січня 2025 року.

Суддя О.О. Першко