Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №445/69/24

Провадження №2/943/77/2025

23 січня 2025 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Пирка В.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

Позивач звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що 10 вересня 2021 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1474 га та житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Даний договір нотаріально посвідчений 10.09.2021 та зареєстрований за № 4276. Свої вимоги за давним договором виконала в повному обсязі, передала відповідачці грошові кошти. На сьогоднішній день нею здійснено повний розрахунок за садовий будинок та земельну ділянку, відповідно до вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Однак, Відповідач, з незрозумілих причин, просить сплатити додаткові кошти, які не передбачені договором, а підставу сплати таких коштів не пояснює та нотаріально-засвідчену заяву про здійснення повного розрахунку не надає. Така поведінка відповідачки створює для позивачки перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком. Просить визнати за нею право власності на вказане вище майно.

Позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Показала, що перераховувала кошти відповідачці за договором в національній валюті, в гривнях, в перерахунку на іноземну валюту, станом на день усної домовленості сторін та укладення договору 10 тисяч доларів. Певну суму сплатила відразу, решту в розтермінування. 29 серпня 2024 року здійснила останній платіж за договором, звернулася до відповідачки з проханням переоформлення права власності на будинок та земельну ділянку, однак остання відмовила, сказала що треба доплатити, бо курс долара інший. Зазначила, що вже майже чотири роки проживає у спірному будинку, відповідач не навідувалася за цей час, жодних претензій позивачці не висловлювала. Просила дане засідання проводити без застосування засобів звукозапису, про що подала письмову заяву.

Відповідач, будучи повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи за допомогою СМС повідомлення, за викликом суду не з`явилася. Клопотань про розгляд справи у її відсутності, пояснень, тощо, відзив на позов, не подала. Поштовий конверт, направлений відповідачу за вказаною в позові адресою, повернувся на адресу суду з відміткою пошти, адресат відсутній за вказаною адресою.

За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов слід задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 355288410 від 21.11.2023, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 4-161 виданого 24.04.2021 Яблонською О.В., державним нотаріусом Шостої Львівської нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206.

10 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який посвідчений Дитюк Г.М., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований за № 4276.

Умовами договору передбачено, що ОСОБА_5 передає (продає) у власність, а ОСОБА_1 приймає (купує) і зобов`язується оплатити за нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1474 га, кадастровий № :15:007:0028, що розташована за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, с. Задвір`я.

Відповідно до абз. 2 п.7 Договору, продаж будинку та земельної ділянки вчиняється за ціною 287 000 грн, з яких сума у розмірі 75 600 грн сплачено продавцю до укладення Договору. Решту суми в розмірі 211 400 грн буде сплачено Покупцем Продавцю протягом двох років. Факт проведення повного розрахунку буде підтверджуватися нотаріально засвідченою заявою Продавця, про проведення повних розрахунків, яку Продавець зобов`язується надати Покупцю безперешкодно.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ч. 1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.

Пунктом 5 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», 07.02.2014 № 5 встановлено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов`язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві.

Позивач свої обов`язки згідно даного договору виконала, на рахунок відповідачки перерахувала кошти, що підтверджується квитанціями № 99228032 з АТ «А-Банк» від 29.08.2023; з АТ «КБ «Приватбанк»: № 3092-4438-9797- 0195 від 20.06.2023; № 2994-5581-4706-0523 від 14.03.2023; № 2888-4154-5028- 0016 від 28.11.2023; № 2848-3739-5222-0948 від 19.10.2022; № 2756-5331-4097- 0451 від 19.07.2022; № 2605-5248-0063-0179 від 18.02.2022; № 2543-3844-4583- 0077 від 18.12.2021; № 2506-5918-6272-0711 від 11.11.2021; № 3119-5595-6879- 0996 від 17.07.2023.

Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо виконання умов договору та подальшої реєстрації права власності на майно в позасудовому порядку.

Як вбачається з довідки Красненської селищної ради № 565 від 15.11.2024 року, позивач ОСОБА_1 разом з сім`єю проживає в будинку АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Отже, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 335, 344 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та на земельну ділянку площею 0,1474 га, кадастровий № :15:007:0028, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Б. М. Журибіда