РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/5464/24

Провадження № 22-ц/4815/176/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Цермолонського Івана Миколайовича на ухвалу про забезпечення позову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2024 року (ухвалене у складі судді Тимощука О.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

20 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заява обґрунтована тим, що предметом спору у цій справі є стягнення грошових коштів в розмірі 122 000 доларів США, що становить в еквіваленті 4 719 618,80 грн за курсом гривні до долара США, встановленого НБУ станом на день подання позовної заяви.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності відповідача перебуває нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Просив суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або обтяження майна: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони на відчуження або обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23.02.2006 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий ВГІРФО Печерського РУГУ м. Києва 23.02.2011 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Ухвала мотивована тим, що враховуючи характер та зміст заявлених ОСОБА_1 позовних вимог заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_3 адвокат Цермолонський Іван Миколайович оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що накладений арешт істотно впливає на права та інтереси ОСОБА_3 , яка є іпотекодержателем даного майна.

Квартира передана відповідачем апелянту в іпотеку на виконання фінансових зобов`язань його дружини за договором позики, який досі не виконані. Враховуючи невиконання своїх фінансових зобов`язань боржником за договором позики, апелянтом прийнято рішення звернути стягнення у позасудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса по іпотечних договорах, однак не може це здійснити, оскільки накладено арешт на підставі оскаржуваної ухвали, що власне унеможливлює вчинення нотаріальних дій.

Пояснює, що ОСОБА_3 періодично надавала в позику кошти у великих розмірах громадянину ОСОБА_2 , які останній використовував у своїй підприємницькій діяльності та за рахунок вказаних коштів будував багатоквартирні будинки, як правило, на земельних ділянках, які належали ОСОБА_3 або перебували у спільній частковій власності з ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 надавала в позику кошти не лише ОСОБА_2 але і його дружині ОСОБА_4 , яка допомагала чоловіку у його бізнесі.

Так, 16.09.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. за реєстровим номером 1104, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передано в борг ОСОБА_4 суму коштів у розмірі 100 000 грн. 00 коп. На забезпечення виконання вказаного зобов`язання, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки від 16.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. за реєстровим номером 1107. Відповідно до умов вказаного договору в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором іпотекодавцем було передано ОСОБА_3 як іпотекодержателю об`єкт нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Як стало відомо ОСОБА_3 без її відома ОСОБА_2 заселив у вищезазначену квартиру свого брата з сім`єю, а саме - ОСОБА_1 .

Одразу після подання позову до Печерського районного суду та виникнення загрози звернення стягнення на квартиру, в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник злочинний умисел на створення штучної заборгованості, у зв`язку з чим останні надали договір позики, нотаріально незасвідчений.

За встановлених в цій справі обставин накладення судом першої інстанції арешту на передане відповідачем в іпотеку ОСОБА_3 нерухоме майно безпосередньо впливає на її майновий інтерес як іпотекодержателя, яка у такому випадку позбавляється можливості реалізувати набуте за договорами іпотеки пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна у встановленому законом порядку.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як роз`яснено Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі 640/13156/18 (61-7314св19) при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданої позивачем до суду першої інстанції інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2023 року на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 16.09.2015 року накладено обтяження: заборону на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, серія та номер 1106 від 16.09.2015 року в інтересах ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно копії договору іпотеки від 16 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець), який виступав як майновий поручитель за зобов`язаннями ОСОБА_4 , в забезпечення належного виконання зобов`язань за основним зобов`язанням іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку належне йому нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 (а.с. 47).

Суд першої інстанції, забезпечуючи позов ОСОБА_1 у спосіб заборони відчуження або обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, не врахував, що таке забезпечення позову впливає на права ОСОБА_3 як іпотекодержателя за іпотечним договором від 16.09.2015 року та позбавляє її можливості задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна.

Окрім того забезпечення позову в обраний позивачем спосіб у межах розгляду цієї справи не забезпечить реального та ефективного виконання можливого судового рішення, оскільки не підлягатиме примусовому виконанню.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, так як постановлена з порушенням прав та охоронюваних законом інтересів особи, що не є учасником даного судового процесу, то відповідно до ст. 376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової - про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Цермолонського Івана Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2024 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики шляхом заборони на відчуження або обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.