Справа № 355/2202/24
Провадження № 2/355/228/25
14 січня 2025 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг» Ланового Євгена Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача від ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Понг» до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи 10 грудня 2024 року о 10 годині 45 хвилин отримавши повістку як слід з повернутого поштового повідомлення 06 грудня 2024 року, далі повідомлявся через веб-сайт Судової влади України на 14 січня 2025 року о 09 годині 15 хвилин, причину неявки не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзив з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З копії договору про споживчий кредит №101036538 від 12 квітня 2021 року слід, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит, де згідно п.1.1 кредитодавець зобов`язався на умовах визначених договором строком на 28 днів до 10 травня 2021 року надати кредит у сумі 7000,00 гривень. За п.1.5.2 проценти за користування кредитом становлять 4900,00 гривень, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Підписаний електронним підписом відповідача з указівкою його електронної пошти.(а.с16-24)
З копії паспорту споживчого кредиту слід, що відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтованої річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом.(а.с.25-26)
З копії платіжного доручення 26693092 від 12 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 на картку 7000,00 гривень.(а.с.37)
З копії договору факторингу №05Т від 29 липня 2021 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Міолан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Міолан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Діджи Фінанс » за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Міолан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.80-88)
З копії платіжної інструкції №1188 від 12 серпня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахував ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги №05Т від 29 липня 2021 року 595000 гривень, платіжної інструкції №1430 від 12 серпня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахував ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги №05Т від 29 липня 2021 року 595000 гривень, платіжної інструкції №1450 від 12 серпня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахував ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги №05Т від 29 липня 2021 року 595000 гривень, платіжної інструкції №1465 від 12 серпня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахував ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги №05Т від 29 липня 2021 року 592752,76 гривень (а.с.41-44)
З копії акту приймання передачі реєстру боржників від 29 липня 2021 року до договору відступлення прав вимоги №05Т від 29 липня 2021 року слід,
що ТОВ «Мілоан» як клієнт в особі генерального директора Коршиков Є.І. з однієї сторони та ТОВ «Діджи Фінанс» як фактор в особі директора ОСОБА_2 уклали акт згідно якого клієнт передає за вимогами договору факторингу №05Т від 29 липня 2021 року складений згідно з додатком №1 до договору 2709 боржників загальна сума заборгованості 61003008 гривень 23 копійки.(а.с.90)
З копії договору факторингу №1/15 від 24 січня 2022 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Діджи Фінанс » та ТОВ «Пінг Понг» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Діджи Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Понг» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Понг» приймає належні ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.27-31)
Копію платіжної інструкції від 19 квітня 2023 року №217 про перерахуванні ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Понг» ТОВ «Діджи Фінанс» 150000,00 гривень за отримання права вимоги за договором про відступлення прав вимоги №1/15 від24 січня 2022 року.(а.с.45)
З копії досудової вимоги слід, що сторона позивача ТОВ «Діджи Фінанс» повідомляла відповідача ОСОБА_1 про зміну кредитора та пропонувала повернути борги за кредитом та сам кредит.(а.с.38-39)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону уклав договір про надання фінансового кредиту користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладеного договору отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд.
Сторона позивача уклала договори факторингу з кредитором відповідача ОСОБА_1 на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти.
Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, сторона позивача, яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів з відповідача ОСОБА_1 .. Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами. Стосовно пені стороною позивача питання не ставилось та не вимагалось стягнення її з відповідача. Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача, оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернув кредитні кошти, проценти комісію за користування кредитними коштами. З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень . Стороною позивача були надані копія договору про надання правничої допомоги №43657029 від 07 серпня 2024 року між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Понг» (а.с.75-79)
Копію додаткової угоди за договором №43657029 від 07 серпня 2024 року між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Понг».(а.с.34)
Копію платіжної інструкції від 25 жовтня 2024 року №4 про перерахування ТОВ «Пінг-Понг» Білецькому Б.М. 6000 гривень за надання правничої допомоги.(а.с.46)
Копія акту підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (а.с.64)
Копію детального опису робіт(наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Пінг Понг» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.74).
Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Білецького Б.М.(а.с.67-68)
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Послуги адвоката про надання правничої допомоги з таких підстав покладаються на відповідача і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України, ст.ст.205, 207, 512, 514, ч.1ст.526, ч.1ст.610, ст.626, ст.638, ст.639, ч.1ст.1048, ст.ст.1052, 1054, 1077,1078,ч.1 ст.1082 ЦК України,-
Позовну заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг» Ланового Євгена Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20 січня 2025 року .

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов