УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Ухвалою судді від 31.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено судове засідання у справі.
26.11.2024 ухвалою суду визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання для надання особистих пояснень.
10.01.2025 позивачем подані до суду додаткові пояснення, в яких остання зазначила, що за умовами укладеного сторонами договору відповідач мав здійснити обшивку композитними панелями зовнішню сторону балкону нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач надала аналогічні пояснення.
Відповідач в судове засіданні не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Дослідивши надані позивачем докази, суд доходить наступних висновків.
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що позов пред`явлено нею до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за її зареєстрованим місцем проживання, оскільки позов стосується захисту її прав як споживача. Тобто, позивачем обрано альтернативну підсудність, передбачену ч. 5 ст. 28 ЦПК України.
Разом з тим, у позовній заяві позивач не зазначила місце виконання робіт за договором, укладеним нею з відповідачем.
З пояснень позивача судом встановлено, що предметом позву є стягнення авансу за договором підряду, згідно умов якого відповідач мав виконати роботи з обшивки композитними панелями зовнішньої сторони балкону нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , розташованого на території Дніпровського району м. Запоріжжя.
У постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.
Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
В силу приписів ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).
З огляду на викладене, вищезазначений позов необхідно передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
Керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягомп`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Стеценко