Справа № 455/37/23
Провадження № 6/455/6/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши в порядку письмового провадження, подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій Олега Володимировича про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу,

В С Т А Н О В И В :

15.01.2025 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сидій О.В. звернувся до суду із поданням про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу.

Подання мотивоване тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №АСВП 75035635 з примусового виконання виконавчого листа №455/37/23 від 01.04.2024 року, виданого Старосамбірським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень.

Так, боржнику ОСОБА_1 було направлено виклики приватного виконавця від 05.07.2024 року та від 22.08.2024 року, однак останній, не з`явився за викликом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій О.В. без поважних причин, вимоги виконавчого документа не виконує. З дати відкриття виконавчого провадження, а саме з 15.05.2024 року боржник не вчиняє дій на погашення заборгованості та свідомо уникає участі у виконавчому провадженні, у зв`язку із чим просить подання задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду (ст. 129 Конституції України).

Згідно із ч. 1, 2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються.

Примусове виконання судових рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Умови та порядок виконання рішень суддів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Одним із таких заходів може бути привід боржника.

За змістом ст.438 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Пунктом 27 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження`встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».)

Пунктами 1, 2 розділу V Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого Наказом МВС України, Міністерства юстиції України 30.01.2018 року № 64/261/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 за № 140/31592 визначено, що підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду. Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час. У разі відмови особи прибути до місця її виклику, якщо застосування превентивних поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, застосовуються поліцейські заходи примусу відповідно до Закону України Про Національну поліцію.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №455/37/23, виданого 01.04.2024 року Старосамбірським районним судом Львівської області - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100000,00 гривень.

15.05.2024 відкрито виконавче провадження №75035635 та винесено постанову про стягнення з боржника користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень.

Також, 15.05.2024 року винесено постанову про арешт коштів, а 16.05.2024 року винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно абз.2 п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Разом з цим, необхідність такого заходу, як примусовий привід боржника має бути обумовлена певними обставинами, на підтвердження яких державним виконавцем має бути надано відповідні докази такої необхідності.

В той же час, згідно відкритих даних на сайті Судова влада України (court.gov.ua) відомо, що в провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області (суддя Титов А.О.) перебуває на розгляді заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.10.2023 року по справі №455/37/23, судове засідання з розгляду якої призначено на 10 годину 00 хвилин 30.01.2025 року.

В той же час, приписами ст.438 ЦПК України передбачено, що заява про привід розглядається 10-ти денний строк.

Враховуючи, що заява про привід має бути розглянута не пізніше 25.01.2025 року, а судове засідання з перегляду рішення, примусове виконання якого здійснює суб`єкт звернення із заявою про привід приватний виконавець Сидій О.В., призначене на 30.01.2025 року, суд приходить до висновку, що подання про примусовий привід боржника ОСОБА_1 є передчасним, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про привід боржника не перешкоджає повторному зверненню приватного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку необхідності застосування судом до боржника приводу.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 7, 77-78, 81, 259-261, 438 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій Олега Володимировича про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Пошивак Ю.П.