24.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/9383/24
Справа № 205/9383/24
Провадження № 2з/205/61/25
№ 2з/205/63/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

при секретарі Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трахт Олесі Володимирівни про призначення по справі психологічної експертизи з використанням комп`ютерного поліграфа та про призначення по справі експертизи звукозапису розмови по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа.

17.10.2024 року та 29.10.2024 року представником відповідача адвокатом Трахт О.В. було подано до суду клопотання про призначення по справі експертизи звукозапису розмови та клопотання про призначення по справі психологічної експертизи з використанням комп`ютерного поліграфа у яких вона, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, просила суд призначити по справі експертизи звукозапису розмови яка відбулася 04.11.2023 року між позивачем та відповідачем у присутності їх товариша, щодо домовленості сторін про поділ спільного майна, а також психологічну експертизу з використанням комп`ютерного поліграфа, шляхом опитування позивача ОСОБА_2 з попереднім отриманням згоди на опитування за відповідним переліком питань, які необхідно поставити на вирішення експерта. Для дослідження представник відповідача надала диск із звукозаписом розмови.

Представник позивача адвокат Орешин П.П. через систему «Електронний суд» направив до суду заперечення на вищевказані клопотання у яких просив відмовити у задоволенні зазначених клопотань у повному обсязі. В обґрунтування заперечень на клопотання про призначення по справі експертизи звукозапису розмови зазначив, що факт обговорення в усному порядку між позивачем і відповідачем у присутності свідка поділу майна між подружжям без укладання письмового договору про це не є обставиною, що має значення для вирішення позову судом, тому відсутня необхідність її дослідження у справі, у тому числі шляхом проведення судової експертизи звукозапису розмови. Крім цього, грошові кошти у вигляді 24 000 доларів США - не є предметом поділу відповідно до заявленого ОСОБА_2 позову до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, а отже, обставини їх передачі третім особам не мають жодного значення для справи та не підлягають доказуванню. На думку представника, призначення судової експертизи звукозапису розмови призведе до грубого порушення конституційних прав осіб. В обґрунтування заперечень на клопотання про призначення по справі психологічної експертизи з використанням комп`ютерного поліграфа зазначив, що жодне з поставлених представником відповідача питань не має значення для розгляду цієї справи судом, адже відповідно до ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таке майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Крім того, факт належності відповідачу квартири АДРЕСА_1 , підтверджується наявними у справі доказами, а саме: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 356370848, а отже й не потребує додаткового підтвердження, у тому числі шляхом призначення судових експертиз. Окрім того, жодні усні домовленості між подружжям про поділ їх майна, які не встановлені письмовим договором, не можуть впливати на такий поділ шляхом відступу від засад рівності часток. Вирішальним значенням для встановлення факту наявності між позивачем та відповідачем у справі взаємної згоди щодо поділу майна, набутого ними під час шлюбу, є необхідність встановлення факту укладання ними саме письмового договору про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя, який має бути нотаріально посвідченим, докази існування такого письмового договору між позивачем та відповідачем у матеріалах справи відсутні. Також, представником відповідача не обґрунтовано належність конкретних доказів, які можуть міститься у відповідях на поставлені запитання для підтвердження її вимог або заперечень.

Представник відповідача адвокат Трахт О.В. надала до суду додаткові пояснення на заперечення позивача на клопотання про призначення експертизи у яких вона зазначила, що позивач умисно не вказав у позовній заяві, що нею були отримані від відповідача грошові кошти у розмірі 24 000 доларів США у якості отриманої частки спільного сумісного майна, що являється приховуванням спільного майна, чим позивач хотіла збільшити свою частку, приховавши від суду кошти, які являються спільною сумісною власністю подружжя. На думку представника, звукозапис розмови має істотне значення для справи, оскільки надасть можливість суду встановити, чи дійсно кошти у сумі 24 000 доларів США є об`єктом права спільної сумісної власності, а також підтвердять факт, що дані кошти знаходяться у позивача. Посилання представника позивача на те, що звукозапис розмови є конфіденційною інформацією не відповідає дійсності, оскільки дана розмова не стосується її особистого життя або сім`ї, а стосується домовленостей сторін про поділ майна подружжя у присутності їх товариша, який виступив у якості третейського судді і кожен зі сторін знав, що розмова записується. При цьому, відповідач умови домовленості, які подружжя зафіксувало на листі та домовилось про подальше нотаріальне посвідчення, виконав. Позивач же вказані умови не виконала, від оформлення зазначених домовленостей у нотаріуса ухилилась.

Представник позивача адвокат Орешин П.П. письмово просив підготовче судове засідання проводити за його відсутності.

Представник відповідача адвокат Трахт О.В. письмово просила підготовче судове засідання проводити за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання і додаткові пояснення представника відповідача та заперечення представника позивача, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення по справі психологічної експертизи з використанням комп`ютерного поліграфа та про призначення по справі експертизи звукозапису розмови з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Стаття 105 ЦПК України передбачає, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд має право для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених статтею 105 ЦПК України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи у справі.

За своїм визначенням поліграф є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Поліграф це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров`яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв`язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. При цьому слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).

Аналіз чинного законодавства дає підстави для висновку, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція щодо застосування комп`ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2004 року № 842, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2017 року № 449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 грудня 2016 року № 1285 тощо).

Крім того, опитування учасників процесу з використанням поліграфа не відноситься до експертиз, передбачених Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Відповідно до підпунктів 6.8.1-6.8.2 пункту 6.8 розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа. Предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

Зазначені норми права свідчать про те, що судова експертиза з використанням поліграфу це психологічна експертиза у вигляді дослідження експертом-поліграфологом на основі спеціальних знань з використанням поліграфу психофізіологічних реакцій особи у відповідь на пред`явлені в ході дослідження стимули з метою перевірки достовірності інформації, що надається досліджуваною особою. Проведення даної експертизи є можливим за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

Згідно вимог ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини розглядає різні аспекти використання поліграфу, звертаючи увагу на дотримання прав людини. Суд наголошує на необхідності дотримання прав людини під час використання поліграфа, зокрема права на приватне життя (стаття 8 Європейської конвенції з прав людини) та права на справедливий судовий розгляд (стаття 6 Конвенції). Важливими рішеннями у цій сфері є справи «Сідік проти Німеччини» (2000) та «Юванович проти Швейцарії» (2009), де ЄСПЛ підкреслив, що використання поліграфа повинно здійснюватися з дотриманням принципів законності, необхідності та пропорційності [5;6].

Згідно із вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В Україні результати досліджень на поліграфі не є самостійним видом доказів у розумінні ст. 73 ЦПК України. Поліграфічні дослідження можуть виступати лише як допоміжний інструмент для збору інформації.

Суд також зазначає, що результати опитування із застосуванням поліграфа не можуть бути достовірним та допустимим доказом, оскільки таке опитування проводиться з метою отримання орієнтовної інформації, а доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи (стаття 76 ЦПК України).

При цьому, посилання представник відповідача на те, що сторони погодило умови поділу майна, зафіксували це на листі, поставили свої підписи та домовилось про подальше нотаріальне посвідчення суд до уваги не приймає, оскільки відповідних доказів матеріали справи не містять.

Окрім того, вирішальним значенням для встановлення факту наявності між позивачем та відповідачем у справі взаємної згоди щодо поділу майна, набутого ними під час шлюбу, є необхідність встановлення факту укладання між ними саме письмового договору про поділ такого майна, який має бути нотаріально посвідченим, однак доказів існування такого письмового договору між позивачем та відповідачем матеріали справи не містять.

На думку суду, представник відповідача у поданих клопотаннях не довів значимість призначення вищевказаних експертиз для вирішення цієї справи та не підтвердив можливість використання її результатів для розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що висновок фізіологічного опитування особи з використанням поліграфа не відноситься до висновків експерта чи документів в розумінні доказів та доказування, результати перевірок на поліграфі мають орієнтовне значення, а висновки мають ознаки вірогідності, за відсутності згоди досліджуваної особи, тобто позивача ОСОБА_2 , на проведення зазначених експертиз, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для призначення у справі психологічної експертизи з використанням комп`ютерного поліграфа та про призначення по справі експертизи звукозапису розмови, що за таких обставин буде втручанням в приватне життя позивача.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 13, 76, 77, 81, 103, 105, 106, 247, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трахт Олесі Володимирівни про призначення по справі психологічної експертизи з використанням комп`ютерного поліграфа відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трахт Олесі Володимирівни про призначення по справі експертизи звукозапису розмови відмовити.

Відкласти підготовче судове засідання на 24 лютого 2025 року на 10 годину 00 хвилин.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://In.dp.court.gov.ua/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 січня 2025 року.

Суддя: Федотова В.М.

.