Провадження № 6/679/1/2025
Справа № 679/1301/20
У Х В А Л А

23 січня 2025 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (ПАТ АБ «Укргазбанк») про видачу дублікату виконавчого листа, у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №679/1301/20),

встановив:

22 серпня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла заява ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначено:

10 лютого 2021 року Нетішинським міським судом у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухвалено рішення, яким задоволено позов та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 31297 гривень 09 копійок, який, в подальшому, ПАТ АБ «Укргазбанк» було спрямовано на виконання,

01 липня 2024 року на запит ПАТ АБ «Укргазбанк» від 11 червня 2024 року про хід виконавчого провадження, отримано відповідь Нетішинського ВДВС, що державним виконавцем винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 12 грудня 2022 року, відповідно до якої виконавчий лист повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна для стягнення,

однак, станом на 19 серпня 2024 року, виконавчий лист до ПАТ АБ «Укргазбанк» не повернувся, що свідчить про втрату останнього,

у відповідності до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

у Постановах ВС від 17 вересня 2020 року у справі №344/18277/18, від 15 вересня 2020 року у справі №753/18590/17, від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, від 13 травня 2021 року у справі №2-2027/10, у подібних правовідносинах, вказав, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено,

крім того, у Постанові ВС від 18 листопада 2020 року у справі №263/4331/18 зазначено, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено,

у зв`язку з чим, враховуючи, що на теперішній час рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, не виконано, виникла необхідність звернення до суду з питанням видачи ПАТ АБ «Укргазбанк» дублікату виконавчого листа на виконання рішення Нетішинського міського суду від 10 лютого 2021 року (справа № 679/1301/20).

22 серпня 2024 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 22 серпня 2024 року (а.с.93), заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, прийнято до розгляду з призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд заяви повідомлені належним чином.

Представник заявника ПАТ АБ «Укргазбанк», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, у судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду заяви до суду не надав.

Боржник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду заяви до суду не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 10 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №679/1301/20), (а.с.72-73/об) з відповідача ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», стягнуто заборгованість за договором №ВВА-28412-Ф/17-DOM від 08 лютого 2017 року, яка утворилась станом на 10 січня 2020 року, в сумі 31297 гривень 09 копійок,

23 квітня 2021 року Нетішинським міським судом, на запит стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк», на підставі рішення Нетішинського міського суду від 10 лютого 2021 року, видано виконавчий лист від 23 квітня 2021 року (а.с.78,89),

за змістом заяви про хід виконавчого провадження (а.с.85) вбачається звернення сторони стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» до Нетішинського МВ ДВС Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) з метою повідомлення про стан виконання заяви з примусового виконання виконавчого листа, виданого 23 квітня 2021 року Нетішинським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», заборгованості у сумі 31297 гривень 09 копійок, в рамках виконавчого провадження,

відповідно до інформації Нетішинського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Київ) від №13427 від 01 липня 2024 року державним виконавцем, в результаті вжитих заходів, в рамках ВП №66552556 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 23 квітня 2021 року Нетішинським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», заборгованості у сумі 31297 гривень 09 копійок, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 12 грудня 2022 року, копія якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено стягувачу, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» №010 від 27 січня 2023 року (а.с.87).

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

До того ж, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.82 ч.4 ЦПК України).

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Обов`язковість виконання судових рішень по всій території України державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, та настання подальшої юридичної відповідальності у випадку порушення зазначених норм, безпосередньо закріплено у Конституції України, оскільки, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України), і обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства у країні і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказані конституційні норми знаходять своє відтворення у ст.259 ЦПК України, відповідно до положень якої суди ухвалюють рішення, постанови іменем України, і судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і за її межами, і невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст.18 ЦПК України).

У відповідності до положень ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, і, втручання у здійснення правосуддя, в тому числі, і заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом, відповідно, і, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і, відповідно, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Крім того, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду, в розумінні ст.6 Конвенції, і правова система держави не має допускати, щоб остаточне судове рішення залишилось не виконаним.

Отже, для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, що закріплює право на справедливий суд, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» і «судового розгляду» (Рішення ЄСПЛ від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00), і це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін, і важко собі навіть уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас, не передбачала виконання судових рішень, тож, якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (Рішення ЄСПЛ від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України» (заява №67534/01).

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються відповідними нормативно-правовими актами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).

Тож, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених ЦПК України, ухвала суду є виконавчими документами (ст.431 ч.3 ЦПК України).

За приписами ст.26 ч.1 п.1) Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що регулює початок примусового виконання рішення, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 вказаного Закону, зокрема, … виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Тож, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, і сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про втрату останнього.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу, відповідно, дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, аналіз п.17.4 Перехідних положень ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, та лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто, за умови звернення до суду з відповідною заявою у встановлені строки.

У відповідності до положень ст.12 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що визначає строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, … , при цьому, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, що повністю кореспондується з вимогами ст.433 ЦПК України, які регулюють поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, за змістом яких у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено, і заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, до виконання, подається до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Водночас, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також, проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ст.12 ч.5 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року).

Крім того, за приписами розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24 лютого 2022 року, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (ст.4 п.102 п.п.4).

Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, в тому числі, враховуючи, що рішення Нетішинського міського суду від 10 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за змістом якого з відповідача ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», стягнуто заборгованість за договором №ВВА-28412-Ф/17-DOM від 08 лютого 2017 року, в сумі 31297 гривень 09 копійок, на підставі якого і видано втрачений виконавчий лист, є чинним, набрало законної сили та, станом на час звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, є не виконаним, вважає за необхідне заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити, оскільки, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що, за визначених обставин, буде відповідати ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, та, на переконання суду, забезпечить дотримання принципу обов`язковості судового рішення та правової мети звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 12, 18, 76, 77, 78, 81, 89, 431, 433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, суд

постановив:

Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (ПАТ АБ «Укргазбанк») про видачу дублікату виконавчого листа, у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 (справа №679/1301/20) про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» видати дублікат виконавчого листа, на підставі рішення Нетішинського міського суду від 10 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №679/1301/20), за змістом якого з відповідача ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», стягнуто заборгованість за договором №ВВА-28412-Ф/17-DOM від 08 лютого 2017 року, в сумі 31297 гривень 09 копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: