Справа № 710/1430/24 Провадження № 2/710/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом, у якому просить визначити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янівка Звенигородського району Черкаської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті її батька залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,86 га, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у власності спадкодавця на підставі Державного акту серії ІІ-ЧР №040987, виданого на ім`я ОСОБА_2 на основі рішення Мар`янівської сільської ради від 10 серпня 2001 року №13/2. Вона особисто проводила поховання тіла батька, тобто їй достовірно було відомо про день смерті спадкодавця, разом з тим, до нотаріальної контори вона звернулась через шість місяців потому, як завершився шестимісячний строк.

У свою чергу нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори Курінний В.В. , перевіривши подані нею документи, відмовив у оформленні спадщини після смерті її батька, ОСОБА_2 .

30.09.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 08.01.2025 відмовлено у прийнятті заяви відповідача про визнання позову, закрито підготовче провадження у справі.

Позивачка у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її та участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві від 28.10.2024 не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12 червня 2010 року, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване по АДРЕСА_2 ( а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янівка Звенигородського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 29 вересня 2023 року Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ ( м.Київ) ( а.с.7).

ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На час його смерті разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою № 292, виданою 17.09.2024 Виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області ( а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого 16.01.2010 відділом РАЦС Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого її прізвище змінилось на ОСОБА_5 ( а.с. 10).

Родинний зв`язок ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданим 12.01.1987 Мар`янівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, відповідно до якого батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( а.с. 9).

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №040987, виданого 01 квітня 2002 року на підставі рішення Мар`янівської сільської Ради народних депутатів від 10 серпня 201 року № 13/2, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 1,86 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради ( а.с.11).

Із постанови державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори Курінного Віктора Васильовича від 26.09.2024 вбачається, що ОСОБА_7 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом 25.09.2024. Відповідно до вказаної постанови нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було прийнято спадщину в установлені законом строки ( а.с. 12).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті ( ч.1 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява подається особисто спадкоємцем.

Відповідно до ст.1270ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови, встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 703/4978/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16».

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо ( постанови Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 , від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18).

Судом установлено, що ОСОБА_1 пропустила строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування пропуску прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначає, що вона самостійно займалась похованням тіла батька, тобто їй достовірно відомо було про день смерті спадкодавця, разом з тим до нотаріальної контори вона звернулась лише через шість місяців потому, як завершився шестимісячний строк.

Як на підставу поновлення позивач посилається на постанову Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 681/203/17. Однак, у вказані постанові Суд зауважив, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки такий закінчився 04 лютого 2017 року, а позов до суду позивач пред`явив 15 лютого 2017 року, тобто строк вимірюється у днях.

Разом із тим, у цій справі шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 24.03.2024, тоді як із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса позивачка звернулась 25.09.2024, а до суду з позовом 27.09.2024, тобто через шість місяців після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, який не є незначним.

Позивачка не посилається на поважність причин пропуску та, відповідно , не надала доказів поважності причин пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, непереробних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог, тому такі не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.13,141, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 19.11.1999 Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Шполянська міська рада ОТГШ Черкаської області, місце знаходження: вул. Лозуватська, 59, м. Шпола Звенигородського району Черкаської області, .

Суддя О.В. Щербак