Справа № 288/81/25
Провадження № 2-н/288/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є. О., розглянувши заяву розглянувши заяву Комунального підприємства «ГАРАНТ» територіальної громади селища Попільня на видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за оплату житлово комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла заява Комунального підприємства «ГАРАНТ» територіальної громади селища Попільня на видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, а саме за послугу водопостачання та водовідведення в сумі 121374,95 гривень та за послугу зі збирання, перевезення, утилізації/захоронення побутових відходів в сумі 3811,15 гривень.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Як визначено ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з заяви та доданих до неї документів, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 , заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, а саме за послугу водопостачання та водовідведення в сумі 121374,95 гривень та за послугу зі збирання, перевезення, утилізації/захоронення побутових відходів в сумі 3811,15 гривень за період з 30 листопада 2016 року по 30 листопада 2024 року.

Так, із долучено до матеріалів справи розрахунку, вбачається, що заборгованість за послуги з теплопостачання нараховувалась позивачем щомісяця, а тому перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Отже, перебіг трирічного строку позовної давності за вимогою про стягнення з боржника заборгованості за нарахованої, але не виплаченої заробітної плати розпочався 30 листопада 2016 року та відповідно закінчився 30 листопада 2019 року, а із заявою Комунальне підприємство «ГАРАНТ» територіальної громади селища Попільня звернулося до суду лише 15 січня 2025 року.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України(статті 160-173).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 160 ЦПК України).

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг,

послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Крім того, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Якщо із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПКМ України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт переривання позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування позовної давності.

Таким чином, вбачається наявність підстав для відмови у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 165 цього кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «ГАРАНТ» територіальної громади селища Попільня на видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за оплату житлово комунальних послуг - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко