РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 січня 2025 рокуСправа № 522/15608/24-Е
Номер провадження 2/495/4555/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

14.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №335439391 від 14.01.2023 у сумі 43603 грн 48 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. 14.01.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 335439391 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора та ознайомився із актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику, після чого заявив добровільно про своє бажання отримати кошти, зареєструвався на сайті, пройшов процедуру ідентифікації/верифікації та вказав свої персональні ідентифікаційні дані.

Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладання електронного договору, буде використовуватись електронний підпис з одноразовим ідентифікатором. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, використовуючи одноразовий персональний пароль-ідентифікатор MNV5U57B, направлений 14.01.2023. Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 8900 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором; за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 2,10% від суми кредиту, що складає: 186,9 грн.

14.01.2023 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало кошти за договором № 335439391 від 14.01.2023 безготівковим способом на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 у сумі 8900 грн. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

Усупереч умов договору № 335439391 від 14.01.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 43603,48 грн, яка складається 8900 грн-заборгованість по кредиту, 34703,48 грн заборгованість за несплаченими відсотками.

28.11.218 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391 від 14.01.2023.

23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391.

17.07.2024 ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс»» уклали договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс»» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 43603,48 грн. ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.

1.2. Відзиву на позов відповідач суду не подав.

2. Рух справи у суді

Позовну заяву подано до суду 14.10.2024.

Ухвалою від 18.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 14.11.2024, відкладено на 16.12.2024, 22.01.2025.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника; проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 14.01.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 335439391 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою мережі інтернет.

ОСОБА_1 підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5U57B.

Відповідно до п. 3.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 8900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Строк кредитування - 17 днів, дата повернення кредиту 31.01.2023 (пункт 2.3. договору); процентна ставка 766,50% річних. Що становить 2,10% за день від суми залишку кредиту (пункт 8.3 договору).

За п. 8.5.1 та п. 8.5.2 Договору встановлено, що умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором, проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника.

На виконання умов Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 8900 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.01.2023 № 0е162726-6аb3-43ea-b5b6-1fad**1c3127 про перерахування коштів на карту отримувача.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391 від 14.01.2023.

17.07.2024 ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс»» уклали договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс»» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 43603,48 грн. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 року від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 43603,48 грн.

За розрахунком позивача, загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 335439391 від 14.01.2023 становить 43603,48 грн, яка складається із 8 900 грн заборгованості за кредитом, 34 703 грн 48 коп. заборгованості за несплаченими відсотками.

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісними кредиторами та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, за умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками про переказ грошових коштів на картку позичальника.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Укладений 14.01.2023 ОСОБА_1 договір кредитної лінії № 335439391 із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за формою відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за договором позики.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Коли позикодавцем є юридична особа договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми позики (стаття 1047 ЦК України).

В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Факт набуття позивачем права вимоги за договором кредитної лінії № 335439391, укладеним 14.01.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», доводиться матеріалами справи.

Так, 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020(Додаток №11). При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року/ Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №13). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії Договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2023 року (Додаток № 3О). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору.

Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391.

17.07.2024 ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс»» уклали договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги в тому числі за кредитним договором № 335439391.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс»» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 43603,48 грн. ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.

Враховуючи викладене, надані позивачем копії договорів факторингу та реєстрів прав вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, а тому суд доходить висновку, що позивач підтвердив право вимагати стягнення заборгованості із відповідача за спірним договором кредитної лінії.

Щодо заявленої до стягнення позивачем суми заборгованості, суд зазначає таке.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором № 335439391 від 14.01.2023 в розмірі 43603,48 грн (у період з 14.01.2023 по 07.03.2023).

Вказана заборгованість виникла перед первісним позичальником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», позивач довів суду використання та неповернення відповідачем коштів в розмірі 8900 грн (основного боргу).

Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість по кредитному зобов`язанню відповідач не погасив.

Розмір основної заборгованості за тілом кредиту відповідає умовам договору кредитної лінії, відповідачем ні первинному кредитору, ні новому кредитору (позивачу), кредит не повернутий, тому підлягає стягненню у відповідності до статті 1054 ЦК України в повному обсязі.

Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку.

До стягнення позивач заявив заборгованість за відсотками в розмірі 34 703 грн 48 коп., що відповідає зазначеній в Реєстрі боржників заборгованості у цій частині.

У договорі кредитної лінії № 335439391 від 14.01.2023 визначені такі умови- кредит надається строком на 17 днів від дати укладення договору; - за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в розмірі 2,10 % в день від суми кредиту за час користування ним («Дисконтна процента ставка»);

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач не ставить вимогу про стягнення процентів на підставі статті 625 ЦК України.

Суд відповідно до вимог статті 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог.

Ураховуючи правові висновки Верховного Суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача проценти за правомірне користування кредитними коштами в межах строку її дії (17 днів) за ставками вказаними в договорі, тобто за період дії договору із 14.01.2023 по 31.01.2023 у сумі 3 177,30 грн (186,9 х 17). В решті позову необхвдно відмовити.

Загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії № 335439391 від 14.01.2023, яка підлягає стягненню з відповідача складає 12 077,30 грн.

6. Розподіл судових витрат.

6.1 Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було задоволено частково (на 27,7%), то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 671 грн (2422,40 грн *27,7) /100)).

6.2 . Щодо витрат на правничу допомогу

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію: договору про надання правової допомоги № 26/07/24-01 від 26.07.2024, укладеного з адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги; додаткової угоди № 5 до договору про надання правової допомоги від 26.07.2024; акту прийому-передачі наданих послуг; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови ВС від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18).

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, підготовка інших заяв по суті справи, позицію відповідача, часткове задоволення позову, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат; а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн витрат на правничу допомогу; решту витрат (4000 грн) покласти на позивача.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором № 335439391 від 14.01.2023 у сумі 12077 грн 30 коп (дванадцять тисяч сімдесят сім грн 30 коп).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" витрати по сплаті судового збору у сумі 671 грн (шістсот сімдесят одна грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн (дві тисячі грн).

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Повне судове рішення складене 24.01.2025.

Повне найменування сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: Харківське шосе, 19/2005, місто Київ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.Ф. Волкова