Справа № 158/2407/24 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч Ю. Л.
Провадження № 22-ц/802/91/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», поданою представником Тараненком Артемом Ігоровичем, на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») у липні 2023 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 952208349 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець дав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Загальна сума заборгованості на момент подання заяви за цим договором становить 78 254 грн, яка складається з 22 000 грн заборгованості по кредиту, 56 254 грн заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, а 28 листопада 2019 року уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року додаткову угоду № 26 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2021 року додаткову угоду № 27 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2022 року. Договір № 28/1118-01 є рамковою угодою про співпрацю сторін договору впродовж 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2022 року. Право вимоги за кредитним договором № 952208349 від 20 липня 2021 року перейшло до ТОВ « Таліон Плюс» 21 вересня 2021 року відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 152. Між ТОВ «Таліо Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 05 серпня 2020 року було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. З урахуванням додаткових угоди № 2 від 03 серпня 2021 року, № 3 від 30 грудня 2022 року, строк дії договору факторингу продовжено до 30 грудня 2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за цим кредитним договором на загальну суму 78 254 грн. Розрахунок заборгованості підготовлений ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 952208349 від 20 липня 2021 року на момент його відступлення. 05 липня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 05/07/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги за цим кредитним договором (право вимоги виникло у момент підписання акту прийму-передачі реєстру боржників). Вказує, що у нього виникло право вимоги на до відповідача на загальну суму 78 254 грн, при цьому ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 952208349 від 20 липня 2021 року в розмірі 78 254 грн та судові витрати: 2422,40 грн судового збору, 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2024 року в цій справі в задоволенні позову відмовлено у зв`язку із недоведенням позивачем належного йому права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 952208349 від 20липня 2021 року, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає його незаконним і необґрунтованим, таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення, та невідповідністю висновків суду, обставинам справи. Підписанням реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторони (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс») засвідчили передачу права вимоги до боржника в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Такий договір факторингу у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору в цій справі. Відповідно до п. 1.5 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», реєстр прав вимоги є переліком прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором; форма такого реєстру вказана у додатку № 1 до цього Договору; витяг з реєстру боржників в частині, що стосується кредитного договору, укладеного з відповідачем, приєднано до позовної заяви. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору Факторингу № 05/07/24 від 05 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал». Сам лише факт укладення Договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» в 2018 році не спростовує набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за цим кредитним договором на підставі Реєстру прав вимоги № 152 від 21 вересня 2021 року, оскільки на момент підписання такого реєстру право вимоги до відповідача вже існувало. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у нього виникла заборгованість, тому наявні підстави для висновку про те, що позовні вимоги про стягнення такої заборгованості є обґрунтованими. Просив скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 952208349 від 20 липня 2021 року в розмірі 78 254 грн та судові витрати (судовий збір, сплачений за подання позову та апеляційної скарги, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9633,60 грн).

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20 липня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 952208349, який підписано електронним підписом відповідача (позичальника). Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу ОСОБА_1 у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22000 грн строком на 84 дні, зі сплатою 0,67 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Вищевказані обставини також підтверджуються паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» та заявкою на отримання грошових коштів в кредит. Додатком №1 до договору № 952208349 є графік погашення платежів, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Факт підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором договору підтверджується довідкою від 05 червня 2023 року.

28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно з п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

31 грудня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції - згідно п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.

Також 31 грудня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 152 від 21 вересня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 49 918 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 22 000 грн, заборгованість по відсоткам 27 918 грн.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до п. 8.2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року строк дії цього договору закінчується 04 серпня 2021 року. 03 серпня 2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до п. 1 якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Тобто предметом договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 05/0820-01, під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В той же час, відповідно до п. 1.5 договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з реєстром прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 78 254 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 22 000 грн, заборгованість по відсоткам 55 254 грн.

05 липня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 05/07/24, п. 1.1 якого передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Пунктом 1.2. договору факторингу № 05/07/24 визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до реєстру боржників від 05 липня 2024 року до договору факторингу № 05/07/24 від 05 липня 2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 78 254 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 22 000 грн, заборгованість по відсоткам 56 254 грн. Такий реєстр боржників передано 05 липня 2024 року, що підтверджується підписаним сторонами договору факторингу Актом прийому-передачі реєстру боржників від 05 липня 2024 року.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц).

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження факту набуття ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до відповідача за кредитним договором позивач надав копії відповідних документів договорів, реєстрів боржників, актів приймання-передачі.

Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року в редакції додаткової угоди від 31 грудня 2020 року передбачено момент набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги - з моменту підписання відповідного реєстру прав вимоги. А право майбутньої вимоги з моменту виникнення такого права вимоги до боржника і додаткового оформлення не потребує (пункт 4.1). Аналогічні положення передбачені договорами факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (пункт 4.1) та № 06/03/24 від 06 березня 2024 року (пункт 1.2).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Норми статті 1077 ЦК України не містять імперативного положення про те, що право вимоги до нового кредитора за договором факторингу переходить саме з моменту сплати оплати новим кредитором (фактором) на користь первісного кредитора (клієнта) заборгованості та інших платежів відповідно до договору факторингу.

Умовами договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та наступних договорів факторингу у цій справі не було передбачено, що права грошової вимоги вважаються відступленими в день отримання клієнтом в повному обсязі оплати за такими договорами.

Крім того, факт укладення договору факторингу до формування реєстру боржників та його передачі на виконання цього договору факторингу, за умови, що сторони погодили такий спосіб передачі прав вимоги, в сукупності з чинністю договору факторингу, не спростовує ту обставину, що права вимоги за кредитним договором передано новому кредитору. Жоден із договорів факторингу в цій справі не визнаний недійсним і таке питання, що є окремою матеріально-правовою вимогою, не ставилось відповідачем у встановленому законом порядку на вирішення суду.

Колегія суддів вважає, що позивач підтвердив набуття ним права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 і висновок суду першої інстанції про те, що до позивача не перейшло право вимоги, а тому він є неналежним позивачем, є неправильним.

Факт укладення кредитного договору підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що свідчить про узгодження між сторонами усіх істотних умов договору (строку, ціни тощо).

ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 в п. 4.3 кредитного договору дійшли згоди, що після спливу обумовленого договором строку користування кредитом (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду (за п. 1.3 договору дата закінчення дисконтного періоду 19 серпня 2021 року), а саме з 17 листопада 2021 року) проценти нараховуються за понадстрокове користування кредитом згідно з частиною другою статті 625 ЦК України за процентною ставкою згідно з п. 1.7.2 договору, тобто у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування.

Нарахування процентів за користування кредитом повинно було здійснюватися за ставками, визначеними 1.9.1 та 1.12.2 Договору, що в сукупності складало б 49 962 грн (4422 грн за дисконтний період (сума відповідає п. 1.14.1 договору) з 20 липня 2021 року по 19 серпня 2021 року (30 днів по 147,40 грн в день (0,67%); після закінчення дисконтного періоду з 20 серпня 2021 року по 18 листопада 2021 року (90 днів по 506 грн в день (2,30%) в розмірі 45 540 грн.

Згідно з розрахунками заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», 23 серпня 2021 року відповідачу було нараховано 8822 грн відсотків, що не обґрунтовано позивачем, а нарахування процентів здійснювалися по 16 листопада 2021 року включно (88 днів за ставкою 2,30%). Позивачем також не нараховувалися проценти у порядку, встановленому частиною другою статті 62 ЦК України. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним такий розмір заборгованості за цим кредитним договором: 22 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 48 950 грн заборгованість за процентами за користування кредитом (4422 грн - проценти за дисконтний період (з 20 липня 2021 року по 19 серпня 2021 року) 44 528 грн проценти, нараховані після дисконтного періоду (за період з 20 серпня 2021 року по 16 листопада 2021 року), а всього 70 950 грн. Саме така сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із чим воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено на 90,66%, відповідно з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 5490,36 грн судового збору ((2422,40+3633,60) х 90,66%).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У постанові Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц наголошено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В матеріалах справи і містяться докази понесення ним витрат, пов`язаних із наданням позивачу професійної правничої допомоги на суму 12 000 грн в судах обох інстанціїй, однак, враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення виключно 9633,60 грн таких витрат, та ураховуючи пропорційність задоволення позовних вимог, складність справи, розумність таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про зменшення їх розміру до 6000 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», подану представником Тараненком Артемом Ігоровичем, задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2024 року в цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 952208349 від 20 липня 2021 року в розмірі 70 950 (сімдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Стягути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 5490 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто) гривень 36 к. судового збору, 6000 (шість тисяч) витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 28 січня 2025 року.

Головуючий - суддя

Судді