Справа № 168/1376/24
Провадження № 2/168/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

секретар с/з Таксюк О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Новікової Інни Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Старовижівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, разом не проживають. На думку позивачки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати.

25.12.2024 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, представник позивача надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, та просить справу розглянути у його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 09.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 15.(а.с. 4).

У шлюбі виховують одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені.

Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 605,60 гривень; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову - 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 141, 142, 263-268, 274 -279 ЦПК України, ст.ст.105 110-114 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Новікової Інни Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 09.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 15.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), відповідно до квитанції № 6571-0776-7377-7061 від 23.12.2024 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представника позивача: Новікова Інна Станіславівна, адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко