Провадження № 2/742/375/25
Єдиний унікальний № 742/6880/24
РІШЕННЯ
22 січня 2025 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Бездідька В.М., за участю секретаря Лісафіної А.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатова Людмила Леонідівна, про визнання правочину недійсним,
Суд своєю ухвалою від 02.12.2024 відкрив провадження по справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Суд своєю ухвалою від 04.12.2024 виправив описку в ухвалі суду від 02.12.2024.
ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах недієздатної ОСОБА_4 з позовом про про визнання недійсним договору міни квартир. В обґрунтування позову вказала, що вона тільки цього року дізналася про договір міни квартир від 22.03.2016, коли була призначена опікуном ОСОБА_4 . ОСОБА_1 вважає, що вказаний договір укладений на вкрай не вигідних умовах, ОСОБА_6 тривалий час страждає хронічним психічним розладом, тому на момент вчинення правочину не усвідомлювала наслідків своїх дій. ОСОБА_6 на момент укладення договору потребувала матеріальної допомоги на лікування і відповідач пообіцяв, що сплатить їй кошти за отриману гіршу квартиру, проте коштів ОСОБА_6 не отримала, а під вчинення правочину нотаріус не роз`яснила наслідків укладення такого правочину міни. Відповідач скористався безпорадністю ОСОБА_6 , тяжкою обставиною на її боці, хворобою, тому опікун вважає, що укладений на вкрай невигідних умовах договір міни є недійсними.
Представник відповідача подав відзив, згідно якого вказує наступне. Спірний договір посвідчений нотаріусом, яким роз`яснено його умови та наслідки ОСОБА_6 . Пізніше ОСОБА_6 зверталася до суду з вимогою розірвати договір міни, проте їй відмовлено. На момент вчинення правочину ОСОБА_6 не хворіла, розуміла свої дії та вказувала, що бажає укласти договір міни, щоб проживати ближче до дочки. Також представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки договір укладений у 2016 році, і вже спливло три роки.
У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав вказаних у відзиві.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала письмова пояснення, згідно яких вказала, що під час посвідчення спірного договору перевіряли стан ОСОБА_6 , запитала як почувається остання, чи розуміє наслідки укладення договору, роз`яснила їй умови договору, сторони заявили, що договір укладається не під впливом тяжких обставин.
Обставини справи.
22.03.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір міни квартир, відповідно до якого ОСОБА_4 передала двокімнатну квартиру, а прийняла однокімнатну, а ОСОБА_5 передав однокімнатну а прийняв двокімнатну квартиру.
Нормативно правове регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
Стаття 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм».
Висновки суду.
Заслухавши доводи сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (лікар) надав суду такі покази, що ОСОБА_4 у 2015-2016 році зверталась до нього зі скаргами на головний біль, головокружіння та погіршення пам`яті, могла оцінювати свої дії, але інколи забувала про важливі моменти. Оглянувши пацієнтку, виставивши попередній діагноз він направив її на МРТ до міста Києва для встановлення діагнозу. Вона повідомила, що у неї немає коштів на проїзд та медикаменти на лікування. Від лікування на стаціонарі відмовилась, оскільки деякі препарати слід було купувати, але вона не могла, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала такі покази, що знайома з ОСОБА_9 з 2016 року, вона проживала по АДРЕСА_1 з чоловіком. З її слів вона дуже хворіла, грошей на ліки у неї не було, тому вона просила у борг кошти.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав такі покази, що ОСОБА_4 знає давно, познайомились під час очікування дітей з гуртку у приміщенні ЦТДЮ. Повідомив суд , що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем ОСОБА_4 ходила до його друга варити їсти за його кошти, також просила у нього гроші на медикаменти, так як була дуже хвора. Чув, що вона поміняла квартиру з центру на квартиру у іншому кінці міста.
ОСОБА_1 , є опікуном недієздатної ОСОБА_4 (згідно рішення Шевченківського районного суду від 07 березня 2024).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №67 від 30 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно огляду психіатра від 14.08.2017 року, що міститься у амбулаторній карті, підекспертна була оглянута лікарем - ординатором клініки психіатрії з палатами для наркологічних хворих Національного військово - медичного клінічного центру «ГВКГ» МО України, який встановив діагноз «Первинна дегенеративна деменція по типу Альцгеймера. Наслідки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу у вигляді психоорганічного синдрому з вираженими порушенням когнітивних функцій вираженою емоційно - вольовою нестійкістю та психотичними включеннями».
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №307 від 15 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 01.01.2016 року по дату проведення експертизи страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Деменції судинно-атрофічного характеру ( Р 01.8). ОСОБА_4 за своїм психічним станом в період часу з 01.01.2016 року по дату проведення експертизи не була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними...».
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 307 від 15 червня 2021 року, ОСОБА_4 в період часу з 01.01.2016 року по дату проведення експертизи «...страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Деменції судинно-атрофічного характеру.
З рішення Чернігівського апеляційного суду 10 липня 2018 року № 742/2555/17 видно що, 22 березня 2016 року вона була на прийомі у невролога та скаржилася на головні болі, нудоту, погіршення памяті, поганий сон, загальну слабкість. Їй встановлений попередній діагноз гіпертонічна енцефалопатія 2 го ступеню з когнітивними розладами вестибуло-атаксичний, церебростенічний синдром.
Показання лікаря ОСОБА_7 узгоджуються з висновком судово-психіатричного експерта №307 від 15 червня 2021 року згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 01.01.2016 року по дату проведення експертизи страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Деменції судинно-атрофічного характеру ( Р 01.8). Також покази лікаря відповідають свідченням ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , в частині хворобливого стану і скрутного матеріального становища ОСОБА_4 . Крім цього відповідають обставинам встановленим рішенням Чернігівського апеляційного суду 10 липня 2018 року № 742/2555/17, а саме, що, 22 березня 2016 року вона була на прийомі у невролога та скаржилася на головні болі, нудоту, погіршення памяті, поганий сон, загальну слабкість. Їй встановлений попередній діагноз гіпертонічна енцефалопатія 2 го ступеню з когнітивними розладами вестибуло-атаксичний, церебростенічний синдром. Докази позивача є логічними, послідовними, доповнюючими один одного. Вони не були спростовані представником відповідача у судовому засіданні. На підставі цих допустимих, достовірних та достатніх доказів суд вирішив вказану справу.
Центр громадського здоров`я МОЗ України зазначає, що у навіть у легкому прояві деменція розвивається, коли патологічні процеси розповсюджуються на кору головного мозку. Пам`ять погіршується і з`являються порушення інших когнітивних навичок. Ознаки навіть легкого ступеня деменції тягнуть за собою: - втрату пам`яті; - труднощі зі знаходженням знайомих місць; - необхідно більше часу для виконання повсякденних справ; - складнощі з підрахунком фінансів, оплатою рахунків, тощо; - невірні судження, які часто призводять до неправильних рішень; - зміни настрою та особистості; - підвищена тривожність. При цьому є 3 групи інвалідності, які встановлюються особам відповідно до їхнього стану та ступеню прогресування деменції. На думку суду, у будь якому правочині сторона у такому стані є слабкою і захистити цю «слабку сторону» є обов`язком держави. Тому нотаріус під час посвідчення договору міни має пересвідчитись, що інтереси сторони захищені повною мірою і не обмежуватись стандартними положеннями для даного виду договорів. Про це має бути відображено в договорі окремо, так як нотаріус має сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. (ст. 5 Закону України Про нотаріат) У даній справі звернути увагу нотаріуса щодо причин на боці ОСОБА_4 мали явно нерівноправні та несправедливі умови договору міни.
Відповідно до ч. 1 ст 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
У судовому засіданні з наведених вище доказів, які не були спростовані відповідачем, достовірно встановлено, що станом на час вчинення правочину міни ОСОБА_11 хворіла тяжкою хворобою і за своїм матеріальним становищем не мала змоги оплатити належне лікування.
Поряд з цим, за доводами представника відповідача, на неї були покладені усі супутні витрати по договору, включаючи фізичне переміщення майна відповідача. Враховуючи, що судом установлено, що Волох не мала коштів на ліки, суд вважає з високою долею імовірними доводи представника позивача про інші умови, поза договором міни, щодо грошової компенсації різниці вартості предметів договору, які на думку позивача, не були належним чином виконані відповідачем. Посилання представника відповідача на умови договору міни суд не приймає до уваги,оскільки текст договору є стандартним, для такого виду договорів, а нотаріус, з огляду на очевидну різницю вартості предметів обміну, не з`ясував яким чином було збалансовано сторонами очевидне істотне порушення прав ОСОБА_4 .
Зважуючи досліджені докази суд робить висновок, що договір, укладений Волох був на вкрай невигідних для неї умовах, і під впливом тяжкої обставини, а саме її хвороби, з якою вона намагалась боротись за допомогою придбання ліків за кошти від можливої компенсації по договору міни квартири. Таким чином відбулося втручання в мирне володіння майном у розумінні ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, згідно з якою особа має право мирно володіти своїм майном.
Щодо заяви про застосування строку давності звернення з позовними вимогами.
Позивач зазначив, що вона дізналася про порушене право Волох у 2024 році, коли оформила над нею опікунство. До цього Волох за допомогою численних судових позовів намагалась відновити своє порушене право. Однак хвороба, з 2016 року, перешкоджала їй належним чином захистити свої інтереси.
Суд вважає тяжку хворобу Волох достатньою підставою для поновлення строку позовної давності. Вона об`єктивно перешкоджала їй належним чином захистити свої права. Таким чином, строк звернення до суду з вимогою про визнання правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини слід поновити.
Підсумовуючи наведене позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.
Такому висновку суду не перешкоджає рішення від 24 липня 2023 року у справі № 2/742/376/23, оскільки предметом позову було розірвання договору міни квартир, згідно ст. 651-654 ЦК України, через істотне порушення умов договору стороною. Предметом даного договору є визнання його недійсним внаслідок тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, згідно ст. 233 ЦК України. Посилання представника відповідача на рішення суду і доводи про те, що ОСОБА_4 з 2016 року не проявляла ознак психічної хвороби у спілкуванні з нотаріусом чи судом не є перешкодою для висновку про задоволення позову та поновлення строку позовної давності, оскільки згідно зазначених вище висновків експертів, з 2016 року вона страждала стійким психічним захворюванням, а вказані посадові особи не були відповідними спеціалістами. Будь які нелогічні пояснення Волох у судових засіданнях, або з її слів її представників, суд з високою долею ймовірності розцінює як одну з ознак її тяжкої хвороби.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути усі понесені судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, 233 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатова Людмила Леонідівна, про визнання правочину недійсним задовольнити.
Визнати недійсним договір міни квартир, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 22 березня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовою Людмилою Леонідівною та зареєстрований в реєстрі за N? 908, як такий що вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.
???Привести сторони в першопочатковий стан, який був до укладання договору
міни квартир від 22 березня 2016 року, витребувавши із володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та витребувавши із володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
???Скасувати реєстраційні записи в реєстрі речових прав стосовно зазначених квартир за договором міни від 22 березня 2016 року, зазначити право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , а квартири відповідно зареєструвати в реєстрі речових прав на нерухомість у власності за ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та за ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст виготовлено 28.01.2025.
Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО