Справа № 686/5733/24
Провадження № 2/686/792/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

В лютому 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в обґрунтування якого вказала, що з 2005 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2020 року у справі № 686/7529/20 задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 і до досягнення повноліття найстаршої дитини. На виконання вищевказаного рішення суду 09.12.2020 видано виконавчий лист, а з 15.09.2023 виконавчий лист перебуває на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницького ЦМРУЮ.

Аліменти відповідач не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 17.03.2020 по 22.01.2024 в сумі 173 155 грн. 12 коп.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 173 155 грн. 12 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2020 по дату подання позовної заяви 26.02.2024.

18.06.2024 відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позов, де вказав, що дізнався про заочне рішення від 08.05.2020 щодо стягнення аліментів при розгляд справи № 686/5733/24 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Також зазначив, що в період з 19.01.2020 по 01.09.2020 перебував за кордоном на заробітках, а тому в судові засідання щодо розгляду справи про стягнення аліментах 0604.2020, 08.05.2020 не міг прибути оскільки перебував за кордоном, а з дружиною ОСОБА_3 ніколи не виникало розмови про те, що вона має намір звернутись до суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Виконавчий лист щодо стягнення аліментів виданій позивачці 09.12.2020, разом з тим із заявою про примусове виконання рішення позивачка звернулась лише 15.09.2023, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не отримував, а в разі надходження таких листів і не міг їх отримати, оскільки з дружиною проживають в одному будинку, а протягом дня відповідач знаходиться на роботі. До позовної заяви не додано жодного доказу про те, що позивачка до дня звернення виконавчого листа до примусового виконання зверталась до відповідача про необхідність виконання рішення суду у добровільному порядку, повідомивши про способи перерахування коштів, її номер банківського рахунку, або інші можливі способи перерахування аліментних платежів, наразі відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення про стягнення аліментів, а тому вважає що в його діях відсутні вина у формуванні суми боргу за рішенням про стягнення аліментів, тому відсутні підстави для нарахування пені на суму несплачених платежів, просить в позові відмовити.

16.08.2024 позивач ОСОБА_3 подала відповідь на відзив, де зазначила, що відповідач не міг не знати про існування заочного рішення від 08.05.2020 у справі № 686/7529/20, адже ще 02.02.2021 сплатив стягнутий вказаним рішенням судовий збір на користь держави в розмірі 840,00грн. та витрати виконавчого провадження. В січні 2024 року в рамках виконавчого провадження щодо стягнення аліментів арештовано кошти ОСОБА_4 та встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, внесено відомості по ОСОБА_4 як про боржника до Єдиного реєстру боржників, а 15.02.2024 ОСОБА_4 надіслав заява в ДВС в рамках виконавчого провадження для визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. Щодо виїзду ОСОБА_4 за кордон, позивач зазначила, що відповідач таким чином намагався уникнути адміністративної відповідальності за домашнє насильство, також вказала, що не пред`являла виконавчий лист до виконання через необізнаність щодо порядку сплати аліментів незалежно від наявності чи відсутності задекларованих відповідачем коштів. Належних та допустимих доказів утримання дітей відповідачем не надано, просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані і проживають за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №Ф-03-7942 від 22.02.2024.

В березні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2020 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утриманні дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку починаючи з 17.03.2020 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

09.12.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області виданий виконавчий лист №686/7529/20 на виконання рішення суду від 08.05.2020.

Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому від 15.09.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72796669 з примусового виконання виконавчого листа від 09.12.2020 справа № 686/7529/20 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 .

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як передбачено статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У разі виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), виконавець обчислює її розмір виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів станом на 22.01.2024 заборгованість по сплаті аліментів становить 173 155 грн. 12 коп.

Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17).

Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновки, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19).

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц (провадження № 61-25124св18) міститься висновок про те, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15 міститься висновок про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Із фабули частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відноситься до їх числа.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.08.2024 заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2020 року скасувати та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.03.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В силу ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.08.2024 встановлено, що на час проведення судового засідання відомості про належне повідомлення відповідача були відсутні, підстави для проведення заочного розгляду та ухвалення заочного рішення були відсутні.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.08.2024 року встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, доводи позивачки щодо сплати відповідачем судового збору в 2021 році як доказ його обізнаності про рішення суду про стягнення аліментів, слід відхилити.

Постановою державного виконавця від 19.08.2024 ВП № 72796669 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 09.12.2020 № 686/7529/20 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей, та в межах якого видано довідку про заборгованість по аліментах від 22.01.2024 № 6072, закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

17.12.2024 ОСОБА_3 звернулась до Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому із заявою про примусове виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2024 у справі № 686/7529/20 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 08.08.2024.

ОСОБА_4 починаючи з жовтня 2024 року здійснював перерахування коштів на користь ОСОБА_3 , що підтверджується квитанція від 02.10.2024 на суму 1000грн., від 08.10.2024 на суму 1000грн., та на рахунок Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому згідно квитанції від 13.11.2024 на суму 1000 грн., від 05.12.2024 на суму 1000 грн.

07.01.2025 ТОВ «Хмельницькхліб» подало звіт про здійснення відрахування ти виплати згідно якого в ОСОБА_4 утримано аліменти в сумі 5107,41 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ОСОБА_4 не був обізнаний про розгляд справи про стягнення аліментів, та відповідно із рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2020 про стягнення з нього аліментів, постанова Хмельницького апеляційного суду про стягнення аліментів з відповідача набрала законної сили 08.08.2024, позивачка ОСОБА_3 тривалий період часу не вживала заходів щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, із заявою про примусове виконання вперше звернулась в вересні 2023 року, суд дійшов висновку що платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту рішення 24.01.2025.

Суддя: