Справа № 396/1002/24
Провадження № 2/396/21/25
13.01.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участю секретарів судового засідання Луценко Ю.В., Кравченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Максименко Олена Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа: Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Максименко О.О. звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та про визначення способів та порядку спілкування з дитиною.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, проживає разом з матір`ю у Чехії. 24.04.2023 року шлюб між сторонами було розірвано, відповідачка ігнорує прохання позивача надати можливість побачитися з дитиною, постійно перешкоджає у спілкуванні батька з дитиною та не дає йому можливість брати участь у вихованні доньки, у зв`язку з чим позивач просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити спосіб та порядок спілкування з дитиною.
Представник позивача, позивач в судовому засіданні підтримали позов та прохали задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Пунктом 1частини 3статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. А тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Заслухавши думку представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10)
Відповідач зареєстрована в м. Новоукраїнка. (а.с.15).
Судом досліджені скріншоти переписки телефоном за допомогою застосунку Вайбер, зі змісту якої вбачається, що позивач неодноразово вказував, що хоче спілкування з дитиною без перешкод, та запитує, чому не може спілкуватися з дочкою та неодноразово питав відповідачку, коли вона надасть можливість поговорити з дитиною за допомогою відеозв`язку.(а.с.66-93).
Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, визнано доцільним встановити час спілкування між ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 за допомогою мережі інтернет та засобів комунікації у часовому проміжку часу з 19:00 до 20:00 години, що не зашкодить звичайному графіку життя малолітньої та з урахуванням найкращих інтересів дитини. (а.с.125).
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Згідно ст. 141 СК України та ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце, час і порядок їхнього спілкування.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних й світових історичних
і культурних цінностей, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд звертає увагу на те, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Водночас, відновлення стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком перебуває у площині належного виконання обома батьками своїх обов`язків з виховання дитини.
Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.
Вплив батьків на дитину шляхом формування негативного образу батька чи матері в її очах може вплинути на їх безпосередній контакт із дитиною,
що є неприпустимим у відносинах «батьки-діти» та жодним чином не відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.
Створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, суд зауважує на тому, що тимчасовий виїзд дитини за кордон не може обмежувати право батька на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися із метою підтримки сталих стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком.
Суд при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини задля уникнення конфліктних ситуацій між батьками дітей і забезпечення їх прав та інтересів, вважає за доцільне покласти на відповідачку обов`язок не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними.
Вивчивши обставини справи, суд приходить висновку, що дитина перебуває на цей час на повному вихованні матері та не спілкується вільно з батьком, оскільки зв`язок батька з дитино, яка перебуває за кордоном та в цілому залежить від суб`єктивного бажання матері надавати дитині такий час. Дитина та відповідачка знаходяться за кордоном, тому очевидно, що за наслідком конфлікту між батьками, добровільно домовитись, як батько буде приймати участь у спілкуванні з дитиною неможливо.
Також, жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які унеможливлювали б право батька на спілкування з малолітньою дочкою, чи обставин, які свідчили б, що спілкування батька з дитиною перешкоджало б її нормальному розвитку, не встановлено.
Отже, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, який повністю відповідає інтересам малолітньої ОСОБА_5 та її батька ОСОБА_1 , не порушує права матері ОСОБА_2 .
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, суд виходить з того, що дитина наразі знаходяться за межами України разом з матір`ю, отже, потенційне спілкування батька з дитиною може відбуватися за допомогою телефонного зв`язку, однак з урахуванням розпорядку дня дитини. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дочки позивачем, її розвитку. Позивач має право на спілкування з дитиною та приймати участь у її вихованні і при цьому відповідачка в інтересах дочки не повинна перешкоджати цьому. Можливість побачень батька з дочкою в Україні ускладняється фактом того, що дитина на теперішній час проживає за кордоном, тому суд приходить до висновку, що порядок виконання вищезазначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дочки в частині особистих зустрічей доцільно відстрочити на час воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей період за кордоном, що узгоджується зі змістом висновку органу опіки та піклування.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, оскільки участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідає її інтересам, забезпечує справедливу рівновагу між забезпеченням прав дитини та батька, а також рівність прав батьків щодо дитини, постійне проживання дитини станом на теперішній час разом з матір`ю, та вважає за необхідне на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном зобов`язати відповідачку не чинити позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6 . Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою шляхом безперешкодного онлайн спілкування батька з нею засобами телефонного зв`язку, засобами електронного зв`язку, засобами відеозв`язку через соціальні мережі Telegram, Viber, WhatsApp та іншого засобу зв`язку у час, визначений органом опіки та піклування. Також необхідно зобов`язати відповідачку повідомляти позивача про зміни фактичного місця проживання, навчання та про факти захворювання і лікування дитини за допомогою телефонного, електронного зв`язку на наступний день з дня настання таких обставин.
На підставі викладеного, з урахуванням забезпечення інтересів дитини щодо участі у її вихованні обох батьків, суд вважає за доцільне визначити участь батька у спілкуванні з малолітньою донькою у запропонований позивачем графік, який на думку суду не суперечить інтересам дитини.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права у подальшому, змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її найкращим інтересам.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 265, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України,
Позовну заяву задовольнити частково.
Зобов"язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визначити способи у спілкуванні ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_3 наступним чином: під час дії військового стану в Україні та знаходження дитини за кордоном надавати ОСОБА_1 можливість спілкуватись з дитиною засобами телефонного та електронного зв"язку WhatsApp, Viber, Telegram з 19:00 до 20:00 години, з урахуванням графіка життя та інтересів дитини
Зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_1 про зміни фактичного місця проживання, навчання та про факти захворювання і лікування дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою телефонного, електронного зв`язку не пізніше наступного дня після настання таких обставин.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. С. Цесельська