Справа № 509/5728/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Максим`юк Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

про

стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чумаченко С.О., до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В позові вказується, що 19.04.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, в якому у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року (справа №509/2937/20). Дитина проживає разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач щомісячно добровільно сплачує їй аліменти на утримання дитини, але розмір цих аліментів не відповідає потребам дитини. Обгрунтовуючи бажаний розмір аліментів (10000 грн. щомісячно) позивачка посилається на потреби дитини у належному харчуванні, розвитку, достатньому рівні медичної допомоги, придбанні одягу та усього необхідного. Окрім того позивачка вказує, що донька на платній основі навчається у приватному навчальному закладі «Одеській ліцей «Чорноморський» і саме позивачка сплачує вартість навчання дитини. Позивачка зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 10000 грн. щомісячно виходячи з того, що він є фізичною особою-підприємцем та отримує добрий дохід від підприємницької діяльності, має у власності нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,2431 га кадастровий №:02:001:0025 та земельну ділянку площею 2,59 га кадастровий №:01:001:0296, яка передана ним в оренду, також відповідач має у власності транспортні засоби: мопед марки «Honda» вартістю 2500 доларів США, автомобіль марки «Mitsubishi» вартістю 12000 доларів США, причіп ОДАЗ 8144 Одиссей вартістю 500 доларів США. З наведених підстав, посилаючись на вимоги ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представником надана заява, в якій просив суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Максим`юк Н.Д. в судовому засіданні позов визнали частково, зазначили, що вважають необгрунтованим та не визнають вказаний позивачкою розмір аліментів у сумі 10000 грн. щомісяця, виходячи з майнового стану відповідача та потреб дитини вважають обгрунтованим розмір аліментів на її утримання в розмірі 5000 грн. щомісяця, при цьому просили стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісяця. Представник відповідача також пояснив, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.11.2024 року (справа 509/894/24) був проведений поділ майна подружжя позивачки та відповідача, при цьому в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя - транспортного засобу марки "MITSUBISHI L200", 2007 р.в., було стягнуто з відповідача на користь позивачки компенсацію вартості її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 216596,83 грн. Також представник відповідача адвокат Максим`юк Н.Д. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти заявленого позивачкою розміру аліментів, вказав, що дійсно під час перебування в зареєстрованому шлюбі у позивачки та відповідача народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року (справа №509/2937/20) шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання доньки та згодний з розміром аліментів у сумі 4000 грн. щомісячно, який на думку відповідача є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини у віці 11 років та перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. В той же час позивачка не надала жодних доказів, що на утримання доньки необхідно витрачати 20000 грн. щомісяця, виходячи з принципу рівності обов`язків батьків. Окрім того представник відповідача не погоджується з доводами позивачки, щодо визначення майнового стану відповідача та його можливості сплачувати 10000 грн. щомісячно, вважає ці доводи необгрунтованими. Вказує, що середній чистий прибуток (що не валовим доходом) відповідача від здійснення підприємницької діяльності у 2023 році становить 7000 грн. на місяць. Відповідач визнає наявність у нього нерухомого майна у вигляді земельної ділянки площею 0,2431 га кадастровий №:02:001:0025 та земельної ділянки площею 2,59 га кадастровий №:01:001:0296, яку він передав в оренду та отримує орендну плату в натуральній формі (пшениця, ячмінь, кукурудза) на загальну суму 8490 грн. в рік. Також відповідач визнає наявність в нього транспортних засобів, але вказує, що не користується ними у зв`язку з хворобою зору, в оренду ці транспортні засоби не передає, доходів від користування ними не отримує. При визначенні розміру аліментів представник просить врахувати незадовільний стан здоров`я відповідача та необхідність лікування, що підтверджується відповідними документами медичних установ. Окрім того, представник відповідача вказує, що позивачка не надала жодного доказу на підтвердження необхідності отримання дитиною платної середньої освіти, в той час як Закон України «Про освіту» встановлює, що держава забезпечує безоплатність повної загальної освіти.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.04.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, в якому у сторін народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є батьком дитини.

Шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року (справа №509/2937/20).

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджені відповідними письмовими доказами та визнаються сторонами по справі.

Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень на місяць.

У своєму позові ОСОБА_2 , діючи через свого представника, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на потреби дитини у належному харчуванні, розвитку, достатньому рівні медичної допомоги, придбанні одягу та усього необхідного. Окрім того позивачка вказує, що донька на платній основі навчається у приватному навчальному закладі «Одеській ліцей «Чорноморський» і саме позивачка сплачує вартість навчання дитини і на підтвердження цього факту позивачкою наданий договір про надання освітніх послуг №231244 від 08.05.2023 року та довідка №215 від 12.09.2023 року про оплату позивачкою цих послуг. Також позивачка оплатила послуги з харчування дитини в навчальному закладі з листопада 2022 року по травень 2023 року в розмірі 17710 грн., що підтверджується довідкою №2 від 12.09.2023 року, що становить в середньому 2530 грн. на місяць. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували розмір витрат на необхідні потреби дитини позивачкою не надано.

Суд звертає увагу на те, що аліменти - це кошти на утримання дитини і необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини : оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС у Постанові від 26.08.2020 р. у справі № 336/1488/19 (провадження № 61-19103св19) - особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі-музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про освіту», Держава забезпечує: безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти відповідно до стандартів освіти; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої і післядипломної освіти відповідно до законодавства. Право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти - за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України. Держава гарантує усім громадянам України та іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні право на безоплатне здобуття повної загальної середньої освіти відповідно до стандартів освіти. Держава гарантує безоплатне забезпечення підручниками (у тому числі електронними), посібниками всіх здобувачів повної загальної середньої освіти та педагогічних працівників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з аналізу судової практики ВС та наведених норм Закону випливає, що до додаткових витрат, передбачених ст. 185 СК України, відносять: 1) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; 2) розвиток здібностей дитини, а саме, витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; 3) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря чи на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); 4) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

На думку суду сума необхідних витрат на дитину, яка передбачає стягнення з одного з батьків аліментів в розмірі 10000 грн. щомісяця за умови дотримання принципу рівності обов`язків кожного з батьків по утриманню дитини, не підтверджена позивачкою, є необґрунтованою та завищеною.

Оцінюючи доводи позивачки щодо матеріального стану відповідача та можливості сплати ним аліментів в розмірі 10000 грн. щомісяця суд приходить до наступних висновків.

Відповідач здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС в Одеській області (Овідіопольська ДПІ).

Відповідно листа ДПСУ ГУ ДПС в Одеській області, який був наданий на виконання ухвали суду від 12.12.2023 року, загальний обсяг доходів ФОП ОСОБА_1 : за 2021 рік (тобто після розірвання шлюбу з позивачкою) становить 36237,30 грн., за 2022 рік - 17036,40 грн., за 2023 рік відомості відсутні.

Відповідач має у власності земельну ділянку площею 0,2431 га кадастровий №:02:001:0025 та земельну ділянку площею 2,59 га кадастровий №:01:001:0296, які він отримав у власність в порядку спадкування 30.07.2021 року, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП №346419750 від 13.09.2023 року. Земельна ділянка площею 2,59 га кадастровий №:01:001:0296 передана позивачем в оренду СК «Дружба» на підставі договору оренди від 26.04.2016 року з розміром орендної плати у натуральній формі 1100 кг зерна в рік. Відповідно довідки СК «Дружба» №318 від 04.11.2022 року ОСОБА_1 у 2022 році отримав річну орендну плату продукцією на загальну суму 8490 грн.

Суд звертає увагу, що земельні ділянки були набуті позивачем безоплатно в порядку спадкування, інших доказів отримання доходу від користування цими ділянками, окрім орендної плати в натуральній формі (1100 кг зерна в рік), позивачкою не надано.

Відповідно до листа ГСЦ МВС, який був наданий на виконання ухвали суду від 12.12.2023 року та витягу з ЄДР МВС від 13.09.2023 року, у власності відповідача дійсно перебувають вказані позивачкою наступні транспортні засоби: мопед марки «Honda» зареєстрований на ОСОБА_1 17.08.2022 р., причіп ОДАЗ 8144 Одиссей зареєстрований на ОСОБА_1 08.06.2005 р.; автомобіль "MITSUBISHI L200", 2007 р.в., зареєстрований на ОСОБА_1 14.02.2008 р.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.11.2024 року (справа 509/894/24) був проведений поділ майна подружжя позивачки та відповідача, при цьому в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя - транспортного засобу марки "MITSUBISHI L200", 2007 р.в., було стягнуто з відповідача на користь позивачки компенсацію вартості її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 216596,83 грн. Суд звертає увагу, що цей транспортний засіб був придбаний подружжям позивачки та відповідача під час шлюбу у 2008 році та був предметом розподілу між подружжям і позивачці присуджена грошова компенсація за її 1/2 частку цього майна.

Відповідно до медичного консультативного висновку від 20.07.2022 року ОСОБА_1 поставлений діагноз «Катаракта» та йому рекомендований курс лікування.

Таким чином, беручи до уваги практику ЄСПЛ та ЄКПЛ, права та інтереси дитини, а також приписи ст.ст. 182,183 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, беручи до уваги вищевказані обставини, майновий стан та стан здоров`я відповідача, вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», яким встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2025 року 3196 грн., враховуючи добровільну сплату позивачем коштів на утримання дитини (що визнано сторонами), суд, оцінивши та проаналізувавши вищевказані обставини в їх сукупності, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, визначивши аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно (що перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку), починаючи з дати звернення до суду 26.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.12,76,81,141,258,259,263-265,430 ЦПК України, ст.ст.110,112,180-183,191 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 26.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за один місяць.

Стягнути з в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 23.01.2025 року.

Суддя А.І.Бочаров