Справа № 754/6849/24
Провадження № 2/288/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_3 ,

представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач за первісним позовом) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі- відповідач за первісним позовом), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі- третя особа за первісним позовом) про визначення місця проживання дитини з матір`ю, в якій вказує, що між ним та відповідачем 12 липня 2006 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем за первісним позовом не склалось, в зв`язку з чим 21 лютого 2020 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано.

До розірвання шлюбу сторони сім`єю проживали в належній позивачу за первісним позовом на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу відповідач за первісним позовом стала проживати окремо, в орендованій квартирі, але адреси позивачу за первісним позовом не відомо.

Сторони домовились, що менша дитина - син ОСОБА_7 буде проживати з матір`ю, а старша дочка ОСОБА_8 з батьком.

Позивач за первісним позовом бажав приймати участь у вихованні своїх дітей та у їх забезпеченні, що й продовжував робити. Сина позивач за первісним позовом почав забирати з садочка до себе з ночівлею. Так син почав приблизно з осені 2021 року часто залишатись у батька. Позивач за первісним позовом забирав і відводив його в садочок та забезпечував. З цього часу син у матері був дуже рідко, частіше залишався у батька і так тривало до березня 2022 року. З початком повномасштабного вторгнення РФ відповідач за первісним позовом теж почала жити в квартирі відповідача за первісним позовом. Так вони проживали втрьох: позивач за первісним позовом, відповідач за первісним позовом та їх син. Донька в цей час проживала у бабусі в селі Попільня. Разом вони проживали приблизно один місяць. Потім відповідач за первісним позовом почала проживати окремо, інколи брала до себе сина, але це було дуже рідко та з часом зовсім перестала брати сина. Дитина проживає з батьком, який його забезпечує. Коли позивач за первісним позовом на роботі то йому з дитиною допомагає бабуся.

Позивач за первісним позовом намагається спілкуватись з донькою, проте мати чинить цьому перепони. Він дає доньці кошти на її власні потреби, інколи купує їй речі.

Крім того йому стало відомо, що відповідач за первісним позовом отримала судове рішення про стягнення з нього аліментів на двох дітей, в той час як син проживає з ним та він також допомагає фінансово дочці.

Станом на сьогодні позивач за первісним позовом проживає в своїй квартирі разом з сином. Він повністю доглядає дитину, виховує його, забезпечує усім необхідним, піклується про його здоров`я та розвиток.

Позивач за первісним позовом має постійне місце роботи, постійний дохід, має постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає.

На підставі вищевикладеного, позивач за первісним позовом просить визначити місце проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним.

23 липня 2024 року ОСОБА_3 (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 (далі- відповідач за зустрічним позовом), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі- третя особа за зустрічним позовом) про визначення місця проживання дитини з матір`ю, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /т. 1 а.с. 117-119/ вказує, що вона з відповідачем за зустрічним позовом мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак будь-якого спору щодо визначення його місця проживання між ними не було.

На час народження сина сторони проживали спільно в квартирі відповідача за зустрічним позовом, і тому місце проживання сина було задеклароване саме в даному житлі.

Однак, на час народження сина їх відносини були вже нестійкі і в 2019 році вона подала позов до суду про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу сторони не підтримували відносин, син проживав з нею.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року вирішено стягувати з відповідача за зустрічним позовом на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача за зустрічним позовом.

Після розірвання шлюбу відповідач за зустрічним позовом фактично не цікавився життям дітей, зокрема, і сина ОСОБА_7 , не надавав матеріальної допомоги, не сплачував аліментів, не брав участі у вихованні та розвитку дитини.

Після початку активної збройної агресії Росії проти України 22.02.2022 року відповідач виявив бажання спілкуватись із сином, однак ОСОБА_7 продовжував проживати з позивачем за зустрічним позовом. За їх домовленістю син ОСОБА_7 періодично спілкувався з батьком, їздив до нього гостювати, але при цьому відповідач за зустрічним позовом почав вимагати від неї забрати виконавчий лист з примусового виконання про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Коли позивач за зустрічним позовом відмовила йому в цьому, він почав погрожувати відібрати у неї сина ОСОБА_7 .

За весь період навчання сина, як в дошкільному так і в шкільному навчальному закладі, вихованням сина займалась позивач за зустрічним позовом, сплачувала кошти за харчування, приймала активну участь в різноманітних заходах закладу.

Позивач за зустрічним позовом зареєстрована в селі Попільня Житомирського району Житомирської області, проте фактично проживає в місті Києві, на даний час уклала договір найму житла. Вона має постійне місце роботи в ДНЗ № 300 Деснянського району міста Києва, де працює вихователем з 15.03.2023 року по даний час, отримує постійний дохід.

Так як, періодичний графік її роботи не співпадає з графіком закінчення навчання сина ОСОБА_7 , вона відгукнулась на пропозицію матері відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_9 , щоб вона забирала дитину зі школи, а в подальшому після роботи вона забирала сина з їхньої квартири до себе.

За весь час стягнення аліментів відповідач за зустрічним позовом на утримання сина аліменти не платив.

Позивач за зустрічним позовом працевлаштована, отримує дохід, має постійне місце проживання, тобто може забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини. З часу припинення спільного проживання і до даного часу син фактично проживає з позивачем за зустрічним позовом, зміна організації умов життя може негативно вплинути на розвиток та поведінку дитини. Місце проживання сина з матір`ю сприятиме повноцінному його вихованню та розвитку у звичному для нього середовищі. В інтересах дитини, яка проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, проживати саме з позивачем за зустрічним позовом, підстав змінювати місце проживання сина немає.

Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті сина та його розвитку, має право та обов`язок піклуватись про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

На підставі вищевикладеного, позивач за зустрічним позовом просить визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю.

Позивач та його представник за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, на що подали відзив /т. 1 а.с. 153-160/.

Відповідач та її представник за первісним позовом позовні вимоги за первісним позовом не визнали, заперечували щодо їх задоволення, зустрічну позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву /т. 1 а.с. 90, 146, 169, 172, 206/ в якій просить справу розглядати без участі їх представника з урахуванням висновку органу опіки та піклування та з найкращим урахуванням інтересів малолітнього ОСОБА_6 .

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, виданої 27 березня 2024 року, за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 12/

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12 січня 2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , про що складено відповідний актовий запис № 64. /т. 1 а.с. 13/

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , актовий запис за № 3123./т. 1 а.с. 14/

Як вбачається з довідки № ТІБУ-000028 від 01 березня 2024 року, виданої ТОВ «Техінвест-Плюс», ОСОБА_1 працює в ТОВ «Техінвест-Плюс» на посаді виконавець робіт. Дохід за період з 07.07.2023 року по 01.03.2024 року склав 109333,33 гривень./т. 1 а.с. 15/

Відповідно до характеристики на виконавця робіт ТОВ «Техінвест-Плюс» № 16/03/2024 від 29 березня 2024 року, виданої ТОВ «Техінвест-Плюс», ОСОБА_1 зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований працівник з високим рівнем професійних знань та навичок, проявляв високий рівень професійної компетентності в галузі будівництва зовнішніх мереж та ефективно виконував свої обов`язки. ОСОБА_1 є комунікабельним та доброзичливим, професійний та привітний колега, який демонструє високі професійні та особисті якості на місці роботи. /т. 1 а.с. 16/

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 грудня 2000 року Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради за № 3849, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_13 в рівних долях. /т. 1 а.с. 17/

Як вбачається з довідки № 72 від 27 березня 2024 року, виданої Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 дійсно навчається в 1 класі спеціалізованої школи № 301 імені Ярослава Мудрого Деснянського району міста Києва. /т. 1 а.с. 18/

Відповідно до характеристики ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 1-Б класу спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва, ОСОБА_7 навчається в першому класі з 1 вересня 2023 року, до школи приходить охайно вдягнений, з необхідним приладдям для роботи на уроках. З моменту зарахування ОСОБА_6 до першого класу батько ОСОБА_1 цікавиться успіхами в його навчання, здійснює необхідну участь в питаннях, пов`язаних з освітнім процесом його сина. Дитину на заняття приводить і забирає бабуся ОСОБА_9 , яка також співпрацює з вчителем і вчасно реагує на зауваження. /т. 1 а.с. 19/

Довідкою № 01-14 від 27 березня 2024 року Освітньо-культурного центру «Дивосвіт» Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, передбачено, що ОСОБА_6 навчається в клубі «Лотос» Освітньо-культурного центру «Дивосвіт» з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року в гуртку «Студія раннього розвитку дитини у гуртку». ОСОБА_1 оплачував навчання дитини у гуртку. /т. 1 а.с. 20/

Як вбачається з повідомлення логопедичного пункту при ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 300, ОСОБА_6 з 01 жовтня 2023 року відвідує заняття логопеда в логопункті при ЗЗСО І-ІІІ ст. № 300. Дитину на заняття приводить та забирає ОСОБА_9 , іноді ОСОБА_1 . /т. 1 а.с. 21/

Згідно рішення Деснянського районного суму міста Києва від 21 лютого 2020 року, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 розірвано. /т. 1 а.с. 22/

Відповідно до квитанцій від 12 травня 2023 року, 13 квітня 2023 року, 14 березня 2023 року, виданих АТ «Універсал Банк», відправник: ОСОБА_1 , призначення платежу: плата за навчання березень, квітень, травень ОСОБА_6 , сума: по 800,00 гривень кожна. /т. 1 а.с. 27 на звороті, 28 на звороті, 29/

Як вбачається з довідки № 17 від 08 липня 2024 року, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва, ОСОБА_3 дійсно прийнята на роботу в дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва вихователем з 15.05.2023 року та працює по цей час. З 01.09.2023 року по 31.08.2024 року згідно тарифікації ОСОБА_3 працює на 1.0 ставки за графіком: 1 зміна - 7.00 -13.00, позмінно, 2 зміна - 13.00-19.00, позмінно. /т. 1 а.с. 101/

Згідно характеристики ОСОБА_3 вихователя дошкільного закладу (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва 27 червня 2023 року за № 59, ОСОБА_3 має кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії», за період роботи зарекомендувала себе творчим та добросовісним працівником. Виявила високий рівень професіоналізму, ініціативна, досконало володіє ефективними методами, формами виховання і навчання дітей. Вимоглива до себе, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, бере активну участь у житті дошкільного закладу. /т. 1 а.с. 102/

Довідкою № 491 від 15 липня 2024 року Управлінням освіти, визначено, що ОСОБА_3 дійсно працює у ДНЗ № 300 з 15.05.2023 року за основним місцем роботи та займає посаду вихователь. Заробітна плата за період з 01.07.2023 по 30.06.2024 року склала 261733,76 гривень. /т. 1 а.с. 103/

Як вбачається з довідки КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 10 липня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в амбулаторному відділенні КНП «МЗНПД» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. /т. 1 а.с. 104/

Відповідно до довідки КНП «Попільнянська лікарня» від 10 липня 2024 року, ОСОБА_3 на обліку в наркологічному кабінеті КНП «Попільнянська лікарня» не перебуває. /т. 1 а.с. 105/

Згідно довідки від 12 квітня 2022 року № 1817- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 . Відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину - ОСОБА_3 . /т. 1 а.с. 106/

Як вбачається з довідки № 9 від 02 липня 2024 року, виданої Попільнянським закладом дошкільної освіти «Лелека», син ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідував заклад дошкільної освіти «Лелека» з 30.09.2022 року по 30.12.2022 року згідно журналу щоденного відвідування дітей. /т. 1 а.с. 107/

Довідкою № 60 від 09 липня 2024 року, виданої початковою школою «Усмішка» Деснянського району міста Києва передбачено, що дитина ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідував початкову школу «Усмішка» дошкільне відділення з вересня 2019 року по травень 2023 року. ОСОБА_14 постійно займалась вихованням свого сина ОСОБА_7 , сплачувала кошти за харчування, приймала активну участь в різноманітних виховних заходах в закладі. /т. 1 а.с. 108/

Відповідно до довідки № 228 від 09 липня 2024 року, виданої Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва, ОСОБА_6 дійсно навчається в 2 класі даної школи. Батьки приймають активну участь у вихованні дитини. /т. 1 а.с. 109/

Як вбачається з Декларації № 0001-КК2Х-3А00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04 вересня 2018 року, пацієнтом вказаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавач ПМД: КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, законним представником пацієнта вказана ОСОБА_10 . /т. 1 а.с. 110/

Згідно Договору оренди житлового приміщення укладеного 01 липня 2024 року між ОСОБА_15 далі- орендодавець та ОСОБА_3 далі -орендар, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, оплатне користування житлове приміщення квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Строк дії договору починається з дня його укладення сторонами та до 30 червня 2025 року. /т. 1 а.с. 111-113/

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого 08 липня 2024 року головним державним виконавцем, ВП 62817377, ОСОБА_1 має загальний розмір заборгованості станом на 30 червня 2024 року у розмірі 158815,37 гривень./т. 1 а.с. 114/

Як вбачається з роздруківки АСВП від 15 липня 2024 року, № АСВП: 62817377, дата відкриття: 14.08.2020 року, стан ВП: відкрито, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_3 . /т. 1 а.с. 115/.

Згідно Декларації № 0001-ЕЕР6-Н010 від 20 вересня 2024 року, пацієнт: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавач ПМД: КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, законний представник пацієнта: ОСОБА_1 . /т. 1 а.с. 161-162/

Відповідно до Акту обстеження умов проживання, виданого 10 вересня 2024 року комісією Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для дитини виділена окрема кімната, в якій наявне спальне ліжко, письмовий стіл, шафа, речі відповідно до віку дитини. Стосунки сім`ї доброзичливі. /т. 1 а.с. 163/

Як вбачається з довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 549 від 22 липня 2024 року, виданої ТОВ «Лаян Вінер», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання роботи з підвищеної небезпеки відсутні. /т. 1 а.с. 164/

Надані позивачем за первісним позовом товарні чеки /т. 1 а.с. 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 31-40/, суд не бере до уваги, так як вони не підтверджують той факт, що вказані в них кошти були витрачені на потреби дитини.

Згідно Висновку щодо визначення місця проживання дитини, виданого Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією № 102-4674 від 01 листопада 2024 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 17.10.2024 року № 21), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , та недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . /т. 1 а.с. 173-175, 208-213/

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 18 листопада 2024 року, він просить прийняти його дитину ОСОБА_6 у гурток «Айкібудо» клубу « ОСОБА_16 ». Також, згідно квитанцій від 10.12.2024 року ОСОБА_1 вніс оплату за відвідування даного гуртка в розмірі 750,00 гривень та 23 грудня 2024 року в розмірі 1800,00 гривень. /т. 1 а.с. 20-22/

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання про те, що позивач ОСОБА_17 є її сином, а відповідач по справі бувша невістка. Коли син одружився з ОСОБА_18 , то вони проживали з нею. В них народилось 2 дітей, дочка ОСОБА_8 та син ОСОБА_7 . В лютому 2020 року син розлучився з ОСОБА_19 і після розлучення онучка ОСОБА_8 проживала з ними, а ОСОБА_20 стала проживати на квартирі з сином ОСОБА_7 . ОСОБА_8 проживала в них півтора року, а потім, як ОСОБА_7 потрібно було готувати до школи, то він став проживати з ними і проживає по теперішній час, а дочка ОСОБА_8 проживає з матір`ю на квартирі. Син ОСОБА_21 повністю підготував ОСОБА_7 до школи, купив йому все необхідне, а саме: одяг, взуття та інше, купив йому велосипед. Також син допомагав старшій дочці ОСОБА_22 грошима. У них встановлено режим дня для ОСОБА_7 , а коли внук влітку був в селі Попільня, то його вкусив собака за ліву руку, вони його лікували. Також внук розказував, що його мати ОСОБА_19 була в нетверезому стані. Вона з сином ОСОБА_21 та двома дітьми, ОСОБА_23 та ОСОБА_7 , їздили в Бердянськ відпочивати. ОСОБА_7 проживає з ними вже більше трьох років, а його мати ОСОБА_19 забирає його на тиждень до себе, де вона зараз проживає. Коли було засідання комісії з питань захисту прав дитини, то її не опитували, хоча дитина проживає з нею. Вона вважає, що дитині буде краще проживати з батьком, а вона буде допомагати у вихованні внука ОСОБА_7 . В даний час вона не спілкується з бувшою невісткою ОСОБА_19 , у невістки змінилась поведінка до неї, коли син ОСОБА_21 подав заяву до суду про визначення місця проживання дитини.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні дала показання про те, що вона з своєю сім`єю з 1992 року по АДРЕСА_5 проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_25 . Їй відомо коли ОСОБА_17 одружився з ОСОБА_19 , в них народилось 2 дітей. До війни проживали разом, а вже 3,5 роки вона не бачить ОСОБА_26 . Деякий час після розлучення ОСОБА_21 з ОСОБА_19 , їхня дочка ОСОБА_8 проживала за вказаною адресою, а впродовж трьох останніх років їй відомо, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_7 . Вона не чула сварок, щоб погано поводились з дитиною. Також вона бачить, що в дворі будинку з дитиною постійно гуляють батько ОСОБА_21 і баба. Їй відомо, що в ОСОБА_7 була забинтована рука і ОСОБА_9 їй повідомила, що коли ОСОБА_27 був в селі Попільня, то його вкусила собака.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні дав показання про те, що він з своєю сім`єю проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_25 . ОСОБА_17 проживає з своєю матір`ю, одружився з ОСОБА_19 , в них народилось двоє дітей ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . До війни, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_21 розлучився з ОСОБА_19 і вона переїхала проживати в інше місце. Після розлучення старша дочка ОСОБА_8 один рік проживала за вказаною адресою, а потім, ще до початку війни, став проживати з ними ОСОБА_7 і на даний час проживає. ОСОБА_29 ОСОБА_19 він вже давно не бачив, а ОСОБА_30 та його матір часто бачить з дитиною. Вони ОСОБА_7 в школу водять, забирають з школи, гуляють з дитиною на дитячій площадці біля будинку. Також йому відомо, що коли ОСОБА_27 був в селі Попільня, то його вкусила собака і його дружина допомагала в лікуванні рани дитині.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні дала показання про те, що ОСОБА_20 є її тіткою і вона неодноразово приїжджає до них в гості з дітьми. В 2020 році, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_19 приїхала засмучена і розповідала, що ОСОБА_17 перебуваючи в нетверезому стані, шарпав її за одежу, порвав на ній курточку, на руках були синці і вона залишилась у них ночувати. Наступного дня ОСОБА_19 привезла до них дітей і вони деякий час проживали в них, поки ОСОБА_19 не знайшла житло. Після цього випадку вона знімає квартиру і не проживає з ОСОБА_17 . ОСОБА_17 неодноразово телефонував до її батьків, щоб ОСОБА_19 поверталась до нього, а то забере сина ОСОБА_7 . Діти проживали з ОСОБА_19 , а як ОСОБА_17 звернувся з позовом до суду, то ОСОБА_27 проживає з ним. Як почалася війна в 2022 році, то діти проживали в селі Попільня в баби.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні дав показання про те, що він з липня 2019 по липень 2024 року проживав з ОСОБА_18 і йому відомо, що ОСОБА_19 часто приїжджали з міста Києва в село Попільня до своєї матері з сином ОСОБА_7 , а влітку, коли ОСОБА_19 була у відпустці, то ОСОБА_7 також був в селі. В 2022 році, коли почалась війна, то ОСОБА_19 з дітьми проживала в селі Попільня у своєї матері. ОСОБА_17 два місяці тому телефонував йому і просив його, щоб він свідчив проти ОСОБА_19 , але він відмовився.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні дала показання про те, що ОСОБА_20 є її дочкою. Вона проживає в селі Попільня, а дочка ОСОБА_19 проживала в місті Києві з ОСОБА_17 , а після розлучення з ним, ОСОБА_19 проживає окремо, орендує житло. ОСОБА_19 працює в місті Києві і часто приїжджає з сином ОСОБА_7 в село Попільня. Влітку, коли в ОСОБА_34 канікули, то він був в селі. Як почалась війна в 2022 році, то ОСОБА_27 з її дочкою ОСОБА_19 проживали в селі ОСОБА_35 , ОСОБА_27 відвідував дитячий садочок села Попільня, вона його водила до логопеда. В березні 2023 року ОСОБА_17 приїжджав в село Попільня, був в нетверезому стані і хотів забрати сина ОСОБА_7 . Вона не віддала, то він став скандалити, викликали працівників поліції. На даний час внук ОСОБА_7 проживає з ОСОБА_17 , але інколи приїжджає з дочкою ОСОБА_19 в село Попільня. Дочка ОСОБА_19 веде тверезий спосіб життя, не вживає спиртного. Коли ОСОБА_36 проживав з ОСОБА_19 в неї, то він добре відносився до ОСОБА_7 . Вона не проживала з дочкою ОСОБА_19 в Києві.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно статті 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина має бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку іншим обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків.

У відповідності до частини 1 статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до частини 4 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Крім того, в статті 3 даної Конвенції вказано, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків.

Із системного тлумачення частини 1 статті 3, статті 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України, випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Стаття 8 Конвенції про права дитини, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, § 78).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Вказана правова позиція відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 14.12.2016 року у справі № 6-2445цс16.

У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, ЄСПЛ зазначав, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, заява № 31111/04, вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» до повноважень служби у справах дітей відноситься складення висновка про визначення місця проживання дитини біля одного із батьків та подання його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення, у разі наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву разом з пакетом документів.

З наданого висновку Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, вказано, що за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , та недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . /т. 1 а.с. 173-175, 208-213/

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 19, 141, 151, 155, 161, 171 Сімейного Кодексу України, Цивільним Кодексом України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація вважає про доцільність визначити місце проживання сина з матір`ю.

Відтак, враховуючи вік дитини, а також те, що мати дитини належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини, веде звичний спосіб життя, також враховуючи висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю та відсутність правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення сина зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що мати дитини позитивно характеризується, має постійне місце проживання, стабільний дохід та у сина гарні відносини з нею.

Таким чином, суд, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, керуючись положеннями Конвенції про права дитини (в якій реалізовано принцип домінанту інтересів дитини над усіма іншими), ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, з урахуванням встановлених обставин справи, зокрема, ставлення матері та батька до своїх батьківських обов`язків, інтересів дитини, уваги і турботи батьків, розвитку дитини в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості, а також ураховуючи особливу прихильність дитини до матері, приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 постійним місцем проживання матері ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не призведе до критичних змін у житті дитини, залежно від обставин, які можуть виникнути у житті дитини та батьків, місце проживання малолітнього ОСОБА_6 може бути змінено в подальшому, як за рішенням суду так і за згодою самих батьків з урахуванням думки дитини, у тому числі із застосуванням моделі спільної фізичної опіки над дитиною (почергового проживання з кожним із батьків за відповідним графіком).

Разом з тим, визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю не повинно негативно впливати на його взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, що мають усвідомлювати обидва з батьків, спір між якими вирішено судом.

Також суд підкреслює необхідність налагодження батьками співпраці з метою забезпечення належного контакту між кожним із них з дитиною, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу.

Таким чином, у теперішній час, мешкаючи з матір`ю дитина буде продовжувати відвідувати свій шкільний заклад та продовжувати спілкуватись зі своїми друзями. Син має тісний зв`язок із матір`ю та також залишиться проживати разом зі своєю рідною сестрою.

Крім того, суд також враховує, що доказів того, що мати якимось чином перешкоджає батьку спілкуватись з дитиною та вчиняє якісь перешкоди для зустрічі батька з сином в процесі розгляду справи не здобуто та відповідачем за зустрічним позовом суду не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що дитину необхідно залишити проживати разом з матір`ю.

Суд зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не взмозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, тому суд вважає, що батькам необхідно сфокусуватися саме на захисті інтересів дитини, а не на власному конфлікті.

Враховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, виходячи із обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування дитини з обома батьками, суд вважає, що визначаючи місце проживання малолітньої дитини у цій справі з матір`ю буде відповідати принципу «якнайкращих інтересів дитини», сприятиме повноцінному вихованню та розвитку, що є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Крім того, суд зазначає, що залишення дитини проживати разом з позивачем за зустрічним позовом не можна тлумачити, як наявність у матері переваги перед батьком, оскільки батько дитини у такому випадку не обмежений у своєму праві на спілкування з сином.

Таким чином, зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом та відмови в задоволенні позовних вимог за первісним позовом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені судові витрати позивачем за первісним позовом, оскільки в задоволенні позову за первісним позовом відмовлено.

Таким чином, згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Керуючись Конституцією України; Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована поставною Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року); Декларацією прав дитини; Законом України «Про охорону дитинства»; статтями 7, 141, 150, 153, 155, 160-161 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник