Провадження № 2/487/901/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Притуляк І.О., за участю: секретаря судового засідання Богатої А.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 року представник позивача адвокат Жеребцов В.С. звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом, відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005 року, який було розірвано за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.06.2018 року.

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на дани час проживає з матір`ю та є студентом першого курсу, денної форми навчання Національного університету кораблебудування ім.адмірала Макарова, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Згоди, щодо утримання повнолітнього сина між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я і сімейний стан відповідача дозволяють йому виплачувати аліменти на утрмання сина на період навчання, саме у визначеному розмірі.

Вказані обставини, слугували підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.12.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

До судового засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача адвокат Жеребцов В.С. надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести за його та позивачки відсутності. Заявлені вимоги задовольнити, з підстав викладин у змісті позову.

До судового засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву, у якій розгляд справи просив провести за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 17.11.2006).

Відповідно до довідки виданої проректором Національного університету кораблебудування ім.адмірала Макарова від 10.10.2024 року, за вих. №814, ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання першого курсу. Строк закінчення навчання 01.07.2028 року.

Позивач проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою голови правління ОСББ "Альбатрос" №1 від 07.01.2025 року.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є ветераном війни інвалідом 2 групи (посвідчення серіїї НОМЕР_2 від 31.01.2024 дійсне до 01.02.2025).

Факт спільного проживання позивача з повнолітнім сином, відповідачем не спростовувався.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан батьків дитини, які за станом здоров`я та матеріальним станом здатні надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу на період його навчання.

Також суд приймає до уваги позицію висловлену ОСОБА_2 , який не заперечував протии стягнення алімнтів саме у зазначеному позивачем розмірі.

Враховуючи вищенаведене а також той факт, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання та обмежений у можливості працювати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги несе витрати пов`язані з навчанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити. З відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання з 16.12.2024 року до 01.07.2028 року.

Одночасно суд зазначає, що відсутні підстави, для визначення розміру аліментів з врахуванням прожиткового мінімума, про що зазначає представник позивача, оскільки, з рахуванням положень ч.5 ст.183 СК України, прожитковий мінімум для дитни відповідного віку, як базова одиниця, застосовується при визначені розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини.

Положеннями ч.1 ст.6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходиить з наступного.

З наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб інвалідів внаслідок війни, 2 групи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постановою КМУ від 27 квітня 2006 р. № 590, установлено, що коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з огляду на те що обидві сторони звільнені від їх оплати.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 352, 354, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання з 16.12.2024 року по 01.07.2028 року.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєтрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддя: І.О. Притуляк