Справа № 502/2549/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2025 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А.
секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
прокурора Івахіва М.В.
представника відповідача Грєкової Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача
ОСОБА_1 адвоката Грєкової Наталі Прокопіївни
про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання
про судові витрати у справі за позовом
Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури
в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації
Ізмаїльської районної державної адміністрації,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:
Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»,
Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України
визнання незаконним розпорядження та скасування розпорядження райдержадміністрації,
визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки,
зобов`язання повернути земельну ділянку
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16.01.2025 р. у задоволенні позову Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України про визнання незаконним розпорядження та скасування розпорядження райдержадміністрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку відмовлено повністю.

Під час розгляду справи за відповідним позовом та до закінчення судових дебатів у справі, представник позивача Грєкова Н.П. 16.01.2025 р. зробила заяву про те, що після ухвалення рішення суду нею будуть подані докази на підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 розміру судових витрат.

20.01.2025 р. представником відповідача Грєковою Н.П. через систему «Електронний суд» подано до Кілійського районного суду Одеської області відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення суду з доказами на підтвердження понесених судових витрат. Так, у відповідній заяві представник відповідача вказує, що відповідачем ОСОБА_1 при розгляді справи були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 24 720 грн та проведення експертизи судовим експертом разом у розмірі 6058 грн, загалом на суму 30778 грн, у зв`язку з чим представник відповідача просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути вказану суму понесених відповідачем судових витрат з особи, якій відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою судді від 23.01.2025 р. призначено судове засідання для розгляду заяви представника відповідача на 15-ту годину 28.01.2025 р. з викликом представника відповідача Грєкової Н.П. та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури.

В судовому засіданні представник відповідача просила суд задовольнити подану нею заяву в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на відсутність у відзиві попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат та неможливістю достовірно з`ясувати, яких саме послуг згідно договору про надання правничої допомоги стосується додана відповідачем додаткова угода та акт виконаних робіт.

Заслухавши представника відповідача і прокурора, надавши оцінку доданим до заяви письмовим доказам, а також проаналізувавши релевантні положення законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Представником відповідача в якості доказів понесення відповідних судових витрат до заяви додано: договір про надання правничої допомоги від 30.01.2024 р. № 0005 та додаткову угоду до нього датовану 17.01.2025 р.; акт приймання наданих послуг за відповідним договором від 17.01.2025 р. на загальну суму 24720 грн, де визначено погодинну оплату адвоката за надані послуги з розрахунку 1000 грн за годину; рахунок за проведення земельно-технічної експертизи та платіжну інструкцію про оплату послуг з проведення земельно-технічної експертизи у розмірі 6058,24 грн; копії документів, що підтверджують здійснені представником відповідача витрати на поштові відправлення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановив суд, адвокат Грєкова Н.П. здійснювала представництво відповідача ОСОБА_1 у вказаній справі, на підставі ордеру, який посвідчував повноваження адвоката згідно укладеного ним з відповідачем по справі договору про надання правничої допомоги № 0005 від 30.01.2024 р.

Разом з тим, як встановлено судом, на підставі вказаного договору про надання правничої допомоги адвокат Грєкова Н.П. брала участь в інших аналогічних справах, що перебували в провадженні судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикова О.А., представляючи інтереси відповідача ОСОБА_1 .

Вказаний договір, серед іншого, передбачає надання адвокатом Грєковою Н.П. правничої допомоги ОСОБА_1 не у конкретній судовій справі, а в усіх судових органах та судах строком на 2 роки з моменту його підписання.

Таким чином, на переконання суду, для підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, відповідач/його представник мав надати суду докази понесення вказаних витрат саме в конкретній справі, проте, надані представником відповідача Додаткова угода та Акт приймання наданих послуг, не містять відомостей, що зазначена в них сума витрат стосується саме послуг з надання правничої допомоги у даній справі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем/його представником не доведено понесення відповідних витрат, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх стягнення з іншої сторони.

Разом з тим, з огляду на надані представником відповідача докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на проведення експертизи, суд приходить до висновку, що в цій частині заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про прокуратуру» фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку, а Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 10 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів визначають мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів з урахуванням вимог щодо формування єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів і одержувачів бюджетних коштів та даних такого реєстру.

За відомостями з Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, Одеська обласна прокуратура є розпорядником бюджетних коштів, визначеним Офісом Генерального прокурора.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідну суму понесених відповідачем витрат пов`язаних із проведенням експертизи, а саме 6058 грн, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної прокуратури, як розпорядника відповідних бюджетних коштів.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 137, 141, 246, 263-265, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 502/2549/23, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської обласної прокуратури (вул. Італійська, 3, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ 03528552) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) 6058 гривень витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников