Справа № 953/7629/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2025 рокуКиївський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Максимовської Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, в особі Міністерства юстиції України, 3-ті особи ТОВ «Авіста», ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, Департаменту Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, в особі Міністерства юстиції України , 3-ті особи особи ТОВ «Авіста», ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень 4-го поверху № 3 в літ. «А-8» загальною площею 4,4 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення 4-го поверху № 4 в літ. «А-8» загальною площею 268,6 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження №41062207.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належеться нежитлові приміщення 4-го поверху № 3 в літ. «А-8» загальною площею 4,4 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення 4-го поверху № 4 в літ. «А-8» загальною площею 268,6 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали суду від 02.12.2021р. про затвердження мирової угоди.
При здійснені державної реєстрації вказаних нежитлових приміщень, з`ясувалось, що на них постановою державного виконавця від 21.03.2014р. накладений арешт, внаслідок чого їй було відмовлено державним реєстратором у реєстрації права власності.
25.07.2023р. вона звернулась до відповідача про скасування помилково накладеного арешту, однак 17.08.2023р. отримала відмову, оскільки виконавче провадження по якому накладений арешт, закрито.
З посиланням на порушення її прав, як власника майна, на підставі ст. 391 ЦК України та ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» просила зняти арешт на належне їй нерухоме майно.
Відповідач - Державна виконавча служба відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, в особі Міністерства юстиції України, у поданому відзиві проти заявлених вимог заперечувала, зазначаючи, що позивачем не надані докази належності їй на праві власності спірних нежитлових приміщень , а також виконавча служба не є належним відповідачем у даній справі. Також повідомив про знищення виконавчого провадження.
3-тя особа - ОСОБА_2 , у поданих поясненнях підтримав заявлені позовні вимоги.
3-тя особа - ТОВ «Авіста», у судове засідання не з`явилась, залучені треті особи, справа призначена до судового розсліду.
Суд дослідивши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, з наступних підстав.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2021 р. затверджена мирова угода між сторонами , відповідно до якої за ОСОБА_1 визнано право власності, в тому числі на:
нежитлове приміщення 4-го поверху № 3 в літ. «А-8» загальною площею 4,4 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу нежитлових приміщень між ТОВ «АВІСТА» та ОСОБА_2 , витяг про державну реєстрацію прав № 33109741 від 08.02.2012р.;
нежитлове приміщення 4-го поверху № 4 в літ. «А-8» загальною площею 268,6 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.05.2007 року серії НОМЕР_1 .
Ухвала суду набрала законної сили.

ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора про реєстрацію за нею права власності на зазначене нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тертишник Д.О. Департаменту реєстрації ХМР від 24.01.2022р. за №№63006682, 63006293 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації нежитлового приміщення 4-го поверху № 3 в літ. «А-8» загальною площею 4,4 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення 4-го поверху № 4 в літ. «А-8» загальною площею 268,6 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав наявності обтяження на вказане нерухому майно за №14621502

Згідно запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нежитлові приміщення 4 -того поверху № 2-4, 6, 8-10 загальною площею 326,2 кв.м. по АДРЕСА_1 накладений арешт на підставі постанови №41062207 від 21.03.2014р. старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. Також, у записі зазначено, що обтяжується майно ТОВ «Авіста» .

Згідно постанови ст. державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. від 05.12.2013р. відкрито виконавче провадження №41062207 на підставі наказу господарського суду Харківської області №922/985/13г від 08.05.2013р. про стягнення з ТОВ «Авіста» на користь ПАТ «АКБ «Базис» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18692649,75 грн.

Постановою від 21.03.2014 у ВП №41062207 накладений арешт на майно боржника , в тому числі на нежитлові приміщення 4 -того поверху № 2-4, 6, 8-10 загальною площею 326,2 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Постановою від 04.12.2017р. у ВП №41062207 наказ господарського суду Харківської області №922/985/13г від 08.05.2013р. повернуто стягувачу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.09.2020р. затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис».

Ліквідовано юридичну особу банкрута Публічне акціонерне товариство «АКБ «Базис» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, б.63, кв.10, ).

Зобов`язано державного реєстратора провести державну реєстрацію припинення юридичної особи банкрута Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» та виключити Публічне акціонерне товариство «АКБ «Базис» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Закрито провадження у справі № 905/1328/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис».

У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено

у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі

№ 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі предметом спору є вимога ОСОБА_1 , яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, про його звільнення з-під арешту, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника ТОВ «Авіста» на користь ПАТ «АКБ «Базис», при цьому позов пред`явлено лише до державного виконавця, який є неналежним відповідачем у справі .

Ураховуючи викладене, законом у спірних правовідносинах передбачений спосіб судового захисту порушеного права позивача, шляхом пред`явлення вимоги про визнання права власності на майно і зняття із нього арешту, при цьому виконавча служба не є належним відповідачем у такій справі.

Зазначені висновки узгоджуються із Постановою ВС від 06 травня 2024 року у справі №725/3352/23.

Отже в задоволені позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись 4, 10, 11, 51, 81, 82, 86, 263, 264,265 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, в особі Міністерства юстиції України, 3-ті особи ТОВ «Авіста», ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2025р.

Суддя Бородіна Н.М.