Справа № 127/2428/25
Провадження 2/127/368/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та моральної шкоди.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 5 ст. 177 ЦПК України). Обов`язок подання доказів разом з поданням позовної заяви передбачений ч. 2 ст. 83 ЦПК України.

З позовної заяви слідує, що позивач, посилаючись на низку законодавчих норм, просить стягнути з відповідача грошові кошти та немайнову шкоду у визначеному ним загальному розмірі. При цьому в позовній заяві зазначає, що внаслідок незаконного заволодіння його коштами, він отримав душевні страждання та був змушений звертатись за допомогою до лікаря психіатра та медикаментозно лікуватись, однак не надає докази щодо цього.

Отже, вказуючи на обставини заподіяння моральної шкоди, позивачем не зазначено обставин та не надано до позовної заяви жодного доказу в обґрунтування заподіяної йому немайнової шкоди та її розміру.

Слід звернути увагу позивача, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Тобто, така шкода нерозривно пов`язана та походить від особистих немайнових прав осіб і може мати компенсаційний вираз в грошовому еквіваленті, однак за своєю правовою природою є відмінною від майнової шкоди. На відмінність моральної (немайнової) шкоди від майнової шкоди по джерелу походження вказує також положення ч. 4 ст. 23 ЦК України, відповідно до якого вона відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування, відповідно, має бути зазначена як окрема вимога у прохальній частині позовної заяви.

Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується (п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

У порушення вказаних процесуальних норм закону у позовній заяві не зазначено ціни позову. Враховуючи характер вимог (стягнення грошових коштів) позивачу необхідно вказати ціну позову, а в частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди зазначити обставини та докази на підтвердження самого факту заподіяння моральної шкоди, надати обґрунтований розрахунок сум (загальний розмір та його складових), які підлягають стягненню у зв`язку з цим.

Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем надано до суду позовну заяву та копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи, однак позивачем не засвідчено належним чином надані копії документів.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, позивачу слід надати засвідчені належним чином копії документів (додатки до позовної заяви), а також копії позовної заяви разом із засвідченими належним чином копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Подана до суду позовна заява не містить зазначених відомостей.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява також повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Проте у позовній заяві відсутній попередній розрахунок суми судових витрат.

Пунктом другим частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, зокрема, що позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. У позовній заяві немає інформації щодо електронного кабінету в позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням зазначених обставин, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачеві, якщо він не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В. В. Горбатюк