Справа № 473/5472/24
"27" січня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У жовтні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому вказувало, що 19 квітня 2021 року ТОВ «Слон Кредит» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №582722.
Відповідно до договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн зі строком користування коштами протягом 306 днів, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 19 лютого 2022 року, а також сплачувати проценти за користування ним: за перший день користування кредитом 25 % від суми заборгованості за кредитом; в подальшому 85 % річних від суми заборгованості за кредитом.
26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-11/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №582722 від 19 квітня 2021 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, за яким ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №582722 від 19 квітня 2021 року.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 9 504,80 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 6 390,54 грн;
- заборгованість за процентами 3 111,64 грн;
- 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання 2,62 грн.
Крім цього, 17 червня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №4326241.
Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 6 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 17 липня 2021 року (з правом продовження цього строку), який зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,425 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (у разі повної сплати позичальником заборгованості в межах строку кредитування або протягом трьох днів, що слідують за днем його закінчення, а також у разі пролонгації договору), а в інших випадках проценти підлягають до нарахування за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.
У разі неповернення кредиту у встановлений строк або у строк пролонгації договору за ініціативою позичальника та, у зв`язку з цим, автопролонгації договору, проценти продовжують нараховуватися протягом усього періоду пролонгації за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів поспіль.
24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4326241 від 17 червня 2021 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, за яким ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4326241 від 17 червня 2021 року.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 19 791,28 грн, у тому числі:
- заборгованість за кредитом 6 000 грн;
- заборгованість за процентами 13 680 грн;
- 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання 15,28 грн;
- інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов?язання 96 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте у позові просила проводити розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача у позові не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 19 квітня 2021 року ТОВ «Слон Кредит» уклало з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №582722.
Відповідно до договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн (12 000 грн зарахувати на карту позичальника та 3 000 грн зарахувати на оплату процентів за перший день користування кредитом) зі строком користування коштами протягом 306 днів, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 19 лютого 2022 року, а також сплачувати проценти за користування ним: за перший день користування кредитом 25 % від суми заборгованості за кредитом; в подальшому 85 % річних від суми заборгованості за кредитом.
26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-11/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №582722 від 19 квітня 2021 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, за яким ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №582722 від 19 квітня 2021 року.
Крім цього, 17 червня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №4326241.
Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 6 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 17 липня 2021 року (з правом продовження цього строку), який зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,425 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (у разі повної сплати позичальником заборгованості в межах строку кредитування або протягом трьох днів, що слідують за днем його закінчення, а також у разі пролонгації договору), а в інших випадках проценти підлягають до нарахування за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.
У разі неповернення кредиту у встановлений строк або у строк пролонгації договору за ініціативою позичальника та, у зв`язку з цим, автопролонгації договору, проценти продовжують нараховуватися протягом усього періоду пролонгації за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів поспіль.
24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4326241 від 17 червня 2021 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, за яким ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4326241 від 17 червня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори були укладені з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі, сторони правочинів узгодили у них усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав договори за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, ОСОБА_1 набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Слон Кредит».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Крім цього, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
За встановленого, права та обов`язки первісних кредиторів на підставі договорів факторингу перейшли до ТОВ «Коллект Центр».
Також суд встановив, що ТОВ «Авентус Україна» перерахувало кредитні кошти у розмірі 6 000 грн на зазначену у п. 2.1 кредитного договору №4326241 від 17 червня 2021 року банківську картку позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 07 серпня 2024 року №7/5506 (а.с. 19-20).
Зі свого боку позичальник зобов`язання за кредитним договором №582722 від 19 квітня 2021 року жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10 вересня 2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 9 504,80 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 6 390,54 грн;
- заборгованість за процентами (за період з 19 квітня 2021 року до 18 лютого 2022 року) 3 111,64 грн;
- 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання (з 19 лютого 2022 року до 23 лютого 2022 року) 2,62 грн.
Суд погоджується з таким розрахунком, оскільки він відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону.
Зокрема, договірні проценти за користування кредитом нараховані позивачем за встановленою в договорі процентною ставкою та в межах встановленого в договорі строку кредитування, а проценти за порушення грошового зобов?язання нараховані з урахуванням вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Також позичальник свої зобов`язання за кредитним договором №4326241 від 17 червня 2021 року жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10 вересня 2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 19 791,28 грн, у тому числі:
- заборгованість за кредитом 6 000 грн;
- заборгованість за процентами (за період з 17 червня 2021 року до 15 жовтня 2021 року), що в межах вимог становить 13 680 грн;
- 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 24 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року) 15,28 грн;
- інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 24 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року) 96 грн.
Суд погоджується з таким розрахунком, оскільки він відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону.
Зокрема, договірні проценти за користування кредитом нараховані позивачем за встановленою в договорі процентною ставкою та в межах встановленого в договорі строку кредитування (з урахуванням граничного строку автопролонгації), а проценти за порушення грошового зобов?язання та інфляційні втрати нараховані з урахуванням вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
За встановленого, вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр».
Також з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути 3 028 грн судового збору.
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн, то в цій частині суд виходить з наступного.
Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору від 01 липня 2024 року №01-07/2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», про надання правової допомоги з додатком у вигляді узгоджених тарифів за надані послуги, а також документи, що містять перелік, детальний опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: надання усної консультації, вартість послуги 3 000 грн (виходячи з потраченого часу у 2 год. та вартості послуги у 1 500 грн за 1 год. роботи); складання позовної заяви, вартість послуги 6 000 грн (виходячи з потраченого часу у 2 год. та вартості послуги у 3 000 грн за 1 год. роботи).
Проте у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду.
Водночас є сумнівними з точки зору їх необхідності та розумності адвокатські послуги щодо надання усної консультації у спорі незначної складності тривалістю у 2 год., складання позовної заяви у стандартній справі незначної складності за ставкою за надані послуги у розмірі, що значно перевищує середній розмір аналогічних послуг.
Отже, зважаючи на категорію даної справи, яка є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 3 500 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 19 квітня 2021 року №582722, що утворилася станом на 10 вересня 2024 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 6 390 (шість тисяч триста дев?яносто) гривень 54 копійки; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 19 квітня 2021 року до 18 лютого 2022 року) у розмірі 3 111 (три тисячі сто одинадцять) гривень 64 копійки; 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання (з 19 лютого 2022 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 2 (дві) гривні 62 копійки, а всього в загальному розмірі 9 504 (дев?ять тисяч п?ятсот чотири) гривні 80 копійок;
- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 17 червня 2021 року №4326241, що утворилася станом на 10 вересня 2024 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 17 червня 2021 року до 15 жовтня 2021 року) у розмірі 13 680 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень; 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 24 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 15 (п?ятнадцять) гривень 28 копійок; інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 24 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 96 (дев?яносто шість) гривень, а всього в загальному розмірі 19 791 (дев?ятнадцять тисяч сімсот дев?яносто одна) гривня 28 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв