Єдиний унікальний номер справи 183/376/22
Провадження № 4-с/183/23/24

У Х В А Л А

20 січня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Полтавець Д. О.,

заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Лагунов Павло Валерійович, на дії державного виконавця Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменка Миколи Миколайовича,-

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2024 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , через підсистему «Електронний суд» звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Адаменка М. М., у якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменка М. М., винесену 29.04.2024 у виконавчому провадженні № 73344903, якою на боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладено штраф на користь держави у розмірі 3400 грн., а також зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів і попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

22 травня 2024 року судовим розпорядником Чабаненком Д. О. надано довідку, відповідно до якої надати цивільну справу №183/376/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про усунення перешкод ОСОБА_2 створених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком, шляхом вселення до будинку, канцелярія суду не має можливості, у зв`язку з тим, що вказану справу 12 квітня 2024 року направлено до Дніпровського апеляційного суду та станом на 22 травня 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не повернулась.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року провадження у справі зупинялось відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням Дніпровського апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги у цивільній справі №183/376/22 та повернення справи до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

13 січня 2025 року канцелярією Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області передано матеріали цивільної справи № 183/376/22 головуючому судді Майній Г. Є. для розгляду цієї скарги.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Лагунов Павло Валерійович, на дії державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменка Миколи Миколайовича, поновлено з призначення судового засідання.

У судовому засіданні державний виконавець Адаменко М. М. просив закрити провадження з розгляду скарги, у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечував проти закриття провадження з розгляду скарги.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд на підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України вважає можливим провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення штрафу розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 256, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Лагунов Павло Валерійович, на дії державного виконавця Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменка Миколи Миколайовича закрити.

Роз`яснити ОСОБА_3 його право звернутися до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Повна ухвала суду складена і підписана 24 січня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна