КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/655/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року місто Київ

справа № 753/24205/21

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Коренюк А.М. у справі за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Аркада», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором про іпотечний кредит, що виникла станом на 01 листопада 2021 року у розмірі 409 066,28 грн. та яка складається з наступних складових: 346 014,16 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 6 886,92 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 4 795,58 грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам, 49 258,84 грн. - сума простроченої заборгованості по відсотках, 117,12 грн. - 3% річних за прострочення оплати кредиту, 532,54грн. - 3% річних за прострочення оплати процентів, 278,56 грн. - інфляційна складова втрат за прострочення оплати кредиту, 1 182,56 грн. - інфляційна складова втрат за прострочення оплати процентів.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 02 квітня 2019 року між АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 358 991,86 грн. зі строком повернення до 01 грудня 2035 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору з вересня 2020 року, й станом на 01 листопада 2021 року загальна заборгованість відповідача перед кредитною установою за кредитним договором становить 409 066,28 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 рокупозов АТ АКБ «Аркада» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ АКБ «Аркада» 409 066,28 грн. заборгованості за кредитним договором з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на суму заборгованості, 6 135 грн. 99 коп. - судового збору, а всього - 415 202,27 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не враховано те, що з 25 вересня 2020 року розпочато процедуру ліквідації AT АКБ «Аркада» строком на три роки - до 24 вересня 2023 року включно. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із делегуванням повноважень ліквідатора AT АКБ «Аркада», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути жодним чином стороною в договірних - зобов`язальних правовідносинах з відповідачем ОСОБА_3 по договору про іпотечний кредит від 02 квітня 2019 року, оскільки згідно ст.3 вказаного Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, має власні рахунки, відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, викопує функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб це окрема юридична установа, яка не є стороною договору про іпотечний кредит від 02 квітня 2019 року із строком дії до 01 грудня 2035 року, а тому не має права приймати одноособове рішення стосовно дострокового повернення кредитних коштів в сумі 352901,08 грн. за цим договором.

Вказував, що в п.6.6 договору про іпотечний кредит зазначено, що сторони дійшли згоди, що в разі несплати позичальником чергового платежу протягом 3-х календарних місяців після настання строку сплати, банк має ряд прав, серед цих прав, у п.6.6.4 цього ж договору зазначено, що може звернутися до суду з позовом про припинення дії цього договору та дострокове стягнення всієї суми заборгованості, процентів, пені за прострочення виконання з позичальника.

Зазначав, що жодного звернення до суду з боку банку про припинення строку дії цього договору не було. Відповідно таке рішення суду стосовно припинення дії договору не приймалось, а тому договір є діючим до 01 грудня 2035 року.

Посилався на те, що прострочення по договору з боку позичальника не було таким, щоб перевищувало черговий платіж протягом 3-х календарних місяців після настання строку сплати. Вказане підтверджується наданими самим позивачем розрахунками, серед яких не вказується відхилення у сплаті більше ніж на три місяці, а тому, відповідач жодним чином не порушив умови договору.

Вказував, що судом першої інстанції не досліджено та відповідно в матеріалах справи не має жодного підтверджуючого доказу того, що відповідач вчинила порушення умов договору іпотеки, судом незаконно прийнято рішення про стягнення штрафних санкцій, в той час коли діяли карантинні заходи пов`язанні із поширенням вірусу COVID-19.

Зазначав, що суд першої інстанції задовольняючи вказану позовну заяву вийшов за межі диспозитивності цивільного процесу визначеного ст.13 ЦПК України, так як в статусі позивача AT АКБ «Аркада» 24 листопада 2021 року не зверталось до суду із своїми позовними вимогами до відповідача, а тому суд помилково обрав підстави для його задоволення в межах поданої позовної заяви за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT АКБ «Аркада», бо жодних з ним договірних відносин не було, як і не було порушень його прав з боку відповідача, оскільки кошти останньою сплачувались згідно графіку та умов договору іпотеки.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі АТ «ТАСКОМБАНК», як правонаступника АТ АКБ«Аркада».

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 квітня 2019 року між АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №82554, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 358991,86 грн. для участі у фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно з договором про участь у фонді фінансування будівництва №82554 від 21 вересня 2017 року на строк до 1 грудня 2035 року (включно).

02 квітня 2019 року між АТ АКБ «Аркада»та ОСОБА_1 було погоджено графік повернення кредиту, що викладений в додатку №3 до договору та визначено, що позичальник зобов`язана повертати кредит шляхом щомісячного внесення коштів в строки, вказані в графіку повернення кредиту.

Відповідно до п.2.2 вказаного договору зі змінами внесеними додатковим договором №1 від 09 вересня 2019 року та додатковим договором №2 від 22 липня 2020 року до договору при іпотечний кредит №82554 від 02 квітня 2019 року, визначено, що банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами:

на період з 02 квітня 2019 року до 08 вересня 2019 року - в розмірі 16,00 % річних;

на період з 09 вересня 2019 року до 30 червня 2020 року - в розмірі 5,00 % річних;

на період з 01 липня 2020 року до 21 липня 2020 року - в розмірі 16,00 % річних;

на період з 22 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року - в розмірі 4,75 % річних;

починаючи з 01 січня 2021 року в розмірі 16,00 % річних.

Згідно з п.4.3.1 договору про іпотечний кредит, банк зобов`язується перерахувати за цільовим призначенням надані позичальнику кредитні кошти згідно з п.9.3 цього договору не пізніше 03 квітня 2019 року.

Відповідно до п.4.4.3 зазначеного договору, позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки, визначені договором, та повертати кредит відповідно до графіку повернення кредиту, що є додатком №3 до цього договору та його невід`ємною частиною.

Пунктами 5.1, 5.2 договору про іпотечний кредит передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти не пізніше дати, зазначеної в п.2.1 договору, шляхом поступового погашення своєї заборгованості за цим договором на рахунки в банку відповідно до графіку повернення кредиту, що є додатком №3 доцього договору та його невід`ємною частиною. Днем повернення всієї суми кредиту є день внесення позичальником останнього платежу в рахунок погашення заборгованості за цим договором.

Позичальник зобов`язаний щомісячно, не пізніше 15 числа відповідного місяця платежу, сплачувати на рахунок в банку проценти за фактичну суму та строк користування кредитними коштами, нараховані станом на перше число місяця платежу.

У п.5.4 договору про іпотечний кредит сторони узгодили, що проценти за користування кредитними коштами банк нараховує щомісячно з дати перерахування банком кредитних коштів. Нарахування процентів за поточний місяць банк здійснює в останній операційний день місяця. При розрахунку процентів кількість днів року приймається за 365 днів та у місяці за фактом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання зазначених вище умов договору, АТ АКБ «Аркада» 02 квітня 2019 року вніс грошові кошти в сумі 358991,86 грн. на транзитний рахунок AT АКБ «Аркада» за розрахунком фізичних осіб за договором ФФБ з призначенням платежу «Внес.кошт.за Дог.про уч.у ФФБ №82554 віл 21.09.2017 р. за рах. кред. Максименко Т.В. дог.про іп. кр. №82554 від 02.04.2019 р. Без ПДВ- Розп.ДК від 02.04.2019», що підтверджується меморіальним ордером №1 від 02 квітня 2019 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач АТ АКБ «Аркада» вказував на те, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. В свою чергу, позичальником умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та погашення відсотків не виконуються з вересня 2020 року, що свідчить про порушення умов договору. Посилаючись на п.п.6.6, 6.6.4 умов кредитного договору, позивач вважає, що наявні підстави для дострокового повернення позичальником суми кредиту та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором про іпотечний кредит, що виникла станом на 01 листопада 2021 року у розмірі 409 066,28 грн. та яка складається з наступних складових: 346 014,16 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 6 886,92 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 4 795,58 грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам, 49 258,84 грн. - сума простроченої заборгованості по відсотках, 117,12 грн. - 3% річних за прострочення оплати кредиту, 532,54грн. - 3% річних за прострочення оплати процентів, 278,56 грн. - інфляційна складова втрат за прострочення оплати кредиту, 1 182,56 грн. - інфляційна складова втрат за прострочення оплати процентів.

Звертаючись з апеляційною скаргою, представник відповідача вказував на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачем помісячно виконувалися зобов`язання по сплаті коштів протягом вказаного в позові періоду 2020-2021 років, про що свідчать надані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT АКБ «Аркада» документи - розрахунки. Зазначав, що лишез вересня 2020 по 2021 роки має місце із незначним від 1 до 3-х днів відхиленням від строку по даті внесення коштів в поточному місяці, де вказано строк до 15 числа кожного місяця, а кошти вносились відповідачем 16, 17 та 18 числа в межах поточного місяця і суми відповідали визначеним розміром у графіку сплати коштів по договору іпотеки. Посилався на те, що судом першої інстанції не досліджено та відповідно в матеріалах справи не має жодного підтверджуючого доказу, який міг би відповідати вимогам ст.ст.76,77 ЦПК України про те, що має місце невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по договору іпотеки за період з вересня 2020 року по 01 листопада 2021 року із терміном, щоб перевищував три календарних місяці підряд, як цього вимагає п.6.6. договору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За правилом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з п.6.1 договору про іпотечний кредит, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п.6.6 договору про іпотечний кредит, сторони дійшли згоди, що в разі несплати позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом 3 календарних місяців після настання строку сплати, банк має право, у тому числі п.6.6.4 цього ж договору звернутися до суду з позовом про припинення дії цього договору та дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пені за прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань та інших платежів), а також суми необхідних витрат, пов`язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки чи іншого майна позичальника.

З графіку повернення кредиту, який є додатком №3 до договору про іпотечний кредит від 02 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 повинна була вносити кошти на погашення кредиту кожного 15 числа місяця.

З розрахунку заборгованості станом на 01 листопада 2021 року та виписки з особового рахунку позичальника за період з 02 квітня 2019 року по 15 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 починаючи з 15 червня 2019 року вносила кошти на погашення кредитної заборгованості у строки та в сумі, які були визначені у графіку повернення кредиту.

Починаючи з вересня 2020 року по листопад 2021 року (звернення позивача з позовом до суду) відповідачем помісячно сплачувались кошти в межах поточного місяця в розмірі сум визначених у графіку повернення кредиту по договору від 02 квітня 2019 року про іпотечний кредит, однак з відхиленням в часі від 1 до 3-х банківських днів, а саме, замість 15 числа кожного місяця кошти фактично були отримані банком:

16.09.2020 - 450,70 грн. - середа; 16.10.2020 - 456,71 грн. - п`ятниця; 17.11.2020 - 462,80 грн. - вівторок; 16.12.2020 - 468,97 грн. - середа; 16.01.2021 - 475,22 грн. - субота; 16.02.2021 - 481,56 грн. - вівторок; 16.03.2021 - 487,98 грн. - вівторок; 16.04.2021 - 494,49 грн. - п`ятниця; 17.05.2021 - 501,08 грн. - понеділок; 16.06.2021 - 507,76 грн. - середа; 16.07.2021 - 514,53 грн. - п`ятниця; 16.08.2021 - 521,39 грн. - понеділок; 16.09.2021 - 528,34 грн. - четвер; 18.10.2021 - 535,39 грн. - понеділок.

З викладеного вбачається, що за період з вересня 2020 року по 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 помісячно сплачувались суми на погашення заборгованості по договору іпотеки, які визначені у графіку повернення кредиту, який є додатком №3 до договору про іпотечний кредит з відхиленням в часі від 1 до 3-х банківських днів.

Тобто зобов`язання позичальником виконувалися кожного місяця.

А відтак, матеріали справи не містять підтверджень про те, що ОСОБА_1 було порушено умови договору про іпотечний кредит у період з вересня 2020 року по 01 листопада 2021 року, а саме - несплата позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом 3 календарних місяців після настання строку сплати.

Інших будь-яких доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору про іпотечний кредит у період з вересня 2020 року по 01 листопада 2021 року, позивачем надано не було.

В оцінці поведінки та способу ведення справ банком суд апеляційної інстанції враховує те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20.

Враховуючи, що позивачем не доведено порушення ОСОБА_1 за період з вересня 2020 року по 01 листопада 2021 року умов договору про іпотечний кредит у період з вересня 2020 року по 01 листопада 2021 року, а саме - несплата позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом 3 календарних місяців після настання строку сплати, отже, правові підстави для стягнення з відповідача достроково всієї суми заборгованості(кредиту, процентів за користування кредитними коштами) на підставі п.п.6.6, 6.6.4 договору відсутні.

Оскільки вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідними від суми основної заборгованості, яка фактично відсутня, таким чином вказані вимоги також задоволенню не підлягають.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України стягненню з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9204 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Аркада», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: місто Київ, вул. Симона Петлюри, 30, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9204 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: