УХВАЛА

14 січня 2025 року

м. Київ

справа № 175/5292/21

провадження № 61-10810ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , в частині ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року, ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Асоціації «Власників житлових будинків «Золоті ключі» про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року, залишені без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, в задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовлено.

06 січня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, у якій просить скасувати дві ухвали від 12 серпня 2024 року Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі № 1765/5292/21.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення передбачено пунктом 21 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвали суду першої інстанції про роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , в частині ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року, ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат