Справа № 291/1371/24
Провадження №2/291/90/25
Р І Ш Е Н Н Я (З АОЧНЕ)

іменем України

22 січня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого по виконавчому напису,-

ВСТАНОВИВ:

22.10.2024 року представник позивача адвокат Руденко З.Б., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 31.08.2024р. і по теперішній час позивач перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

12.09.2024р. та ІНФОРМАЦІЯ_1 на його банківський рахунок з вказаної військової частини надійшла заробітна плата, яка зразу ж була списана та перерахована отримувачу: ОСОБА_3 в сумі 16981 грн.87 коп.

З автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 21.09.2020р. було відкрито виконавче провадження № 63100002 від 21.09.2020р., яке на даний час перебуває на виконанні у приватного виконавця Лужинецького П.В., про стягнення з позивача коштів на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН».

Згідно повідомлень банку йому стало відомо про те, що по вказаному виконавчому провадженню за №63100002 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову від 24.05.2024р. про арешт коштів боржника та звернення стягнення на його кошти в сумі 97 207 грн.40 коп. на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження по виконавчому напису приватного нотаріуса Житомирського МНО Горай О.С.

Згідно виконавчого напису вказаного нотаріуса за № 24237 від 02.09.2020р. з позивача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 11,07.2017р. в сумі 87 734 грн.00 коп., яка складається з:

-прострочена заборгованість по кредиту - 2000грн.00 коп.,

-прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом -44 550грн.00

коп.,

-строкова заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 40 284грн.00 коп.,

та оплата за вчинення виконавчого напису нотаріусом -900грн.00 коп.

Вважає вказаний виконавчий напис незаконним , оскільки він був вчинений на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідченим, а також був вчинений за відсутності доказів безспірності суми заборгованості по вказаному кредитному договору.

На виконання зазначеного виконавчого напису з позивача було стягнуто по виконавчому провадженню №63100002 кошти в сумі 16 981 грн.87 коп., які підлягають поверненню.

Розподіл вказаних коштів по виконавчому провадженню йому на час подачі позову невідомий, оскільки вказану інформацію приватним виконавцем Лужинецьким П.В. не надано.

З врахуванням вказаного, вважає, що зазначені кошти повинні мені бути повернуті ТОВ «ВЕЛЛФІН» та приватним виконавцем Лужинецьким П.В. в загальній сумі сумі 16 981 грн.87 коп.

23.10.2024 року ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

31.10.2024 року представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову. Відповідно до даної заяви представник позивача просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 02 вересня 2020 р. №24237, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем , про стягнення з позивача - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №223085 від 11.07.2017р. в сумі 87 734.00 грн. (Вісімдесят сім тисяч сімсот тридцять чотири гривні - копійок). Стягнути на користь позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» грошові кошти в сумі 18720 грн.71 коп. (Вісімнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 71 копійок). Стягнути з приватного виконавця Лужинецького Павла Вікторовича на користь позивача грошові кошти в сумі 2352 грн.07 коп. (Дві тисячі триста п`ятдесятдві гривні 07 копійок).

Дану заяву про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову було прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 19.11.2024 року позовну ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого по виконавчому напису в частині позовної вимоги до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича про повернення стягнутого по виконавчому напису, а саме: про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича на його користь грошових коштів в сумі 2352 грн. 07 коп. - залишено без розгляду. В іншій частині розгляд справи продовжено. Залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича.

Ухвалою суду від 16.12.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та позивача, позовні вимоги підтримують. Не заперечують щодо винесення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов до суду не подали.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені.

Суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з пояснень представника позивача викладених в позовній заяві, вбачається, що 31.08.2024р. і по теперішній час позивач перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується підтверджуються:Довідкою в/ч НОМЕР_1 від 12.09.2024р. (а.с.14).

12.09.2024р. та 11.10.2024р. на його банківський рахунок з вказаної військової частини надійшла заробітна плата, яка зразу ж була списана та перерахована отримувачу: ОСОБА_3 в сумі 16981 грн.87 коп.(а.с.19-21).

З автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 21.09.2020р. було відкрито виконавче провадження № 63100002 від 21.09.2020р., яке на даний час перебуває на виконанні у приватного виконавця Лужинецького П.В., про стягнення з позивача коштів на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», дане підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63100002 від 21.09.2020 року, (а.с.15, 56).

Згідно повідомлень банку позивачу стало відомо про те, що по вказаному виконавчому провадженню за №63100002 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову від 24.05.2024р. про арешт коштів боржника та звернення стягнення на його кошти в сумі 97 207 грн.40 коп. на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження по виконавчому напису приватного нотаріуса Житомирського МНО Горай О.С.(а.с.17).

Судом встановлено, що 02.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було винесено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованість за кредитним договором від 11,07.2017р. в сумі 87 734 грн.00 коп., яка складається з:

-прострочена заборгованість по кредиту - 2000грн.00 коп.,

-прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом -44 550грн.00

коп.,

-строкова заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 40 284грн.00 коп.,

та оплата за вчинення виконавчого напису нотаріусом -900грн.00 коп.

заборгованості в сумі 20379 грн. 99 коп., який зареєстрований в реєстрі за № 26492 (а.с.16).

Згідно відповіді №20121 від 30.10.2024 року, яке надійшло на адресу представника позивача від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.О. вбачається, що по виконавчому надпису, який оспорює позивач, з нього було стягнуто кошти в загальній сумі 21072,78 грн.. Дані кошти було розподілено наступним чином:200 грн. перераховано на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», як повернення авансового внеску на здійснення витрат на виконавче провадження; 500 грн. перераховано на компенсацію витрат виконавчого провадження; 18520,71 грн. перераховано ТОВ «ВЕЛЛФІН» в рахунок погашення боргу; 1852, 07 грн. стягнуто як основна винагорода приватного виконавця.(а.с.54-55)

В ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому

законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»),

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та -е чинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Проте виконавчий напис №24237 від 02.09.2020р. вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з грубим порушенням вимог вищевказаних нормативних актів, а саме:

Грубим порушенням з боку приватного нотаріуса Горай О.С. було вчинення виконавчого напису на борговому документі без дотримання вимог Закону України «Про нотаріат» щодо наявності безспірної заборгованості.

Так, сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому надписі нотаріуса є спірною, оскільки позивач з нею не погоджуєтьсья і ніколи не погоджувався, так як йому взагалі невідомо розрахунок, на підставі якого здійснено нарахування заборгованості.

Позивач ніяк не міг добровільно погодитись на наявність заборгованості перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» в сумі 87 734грн.00 коп., з якої лише 2 000 грн., тобто лише 2.28% складає заборгованість по кредиту, а майже 98 % - це відсотки за користування кредитом. Я вважаю, що нарахування непропорційно великої суми відсотків у порівнянні з розміром основного боргу, не відповідає засадам добросовісності та розумності, і є несправедливим.

Позивач не узгоджував та не підписував з відповідачем будь-яких документів щодо перевірки між ним та відповідачем розрахунків у спірних правовідносинах, а тому, відповідно, будь-яких документів щодо безспірності суми заборгованості немає.

Слід вказати, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Верховний Суд у справі №758/14854/20 ( постанова від 10.11.2021р.) наголосив, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що, з врахуванням відсутності будь-яких доказів щодо погодження позивачем наявності заборгованості, приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався щодо існування безспірної заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» а саме: без наявності оригіналу нотаріально посвідченого договору 223085 від 11.07.2017р.

Вказаний договір нотаріально не посвідчувався, а отже не міг бути наданий приватному нотаріусу стягувачем.

Таким чином, спірний виконавчий напис вчинено в порушення вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки приватний нотаріус Горай ОС. не мав достатніх підстав на вчинення виконавчого напису, адже кредитор не надав усіх документів за переліком Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення зобов`язань проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса» .

Правові висновки щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у випадку відсутності нотаріального посвідченого кредитного договору, на підставі якого був вчинений нотаріальний напис, викладені зокрема в постанові ВС від 15.04.2020р. у справі № 158/2157/17.

Така правова позиція була підтверджена у постанові Великої Палати Верховного суду 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яга набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, абоз очікуванням, яке не справдилося.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів:

1)одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Верховний суд в постанові від 08.09.2021р. по справі № 201/6498/20 виснував, що одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо:

1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами;

2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

3) Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України.

4) Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

За таких обставин факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.

При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Ухвалою суду від 23.10.2024р. були витребувані докази у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича та у приватного виконавця виконавчого округу у Житомирській області Лужинецького Павла Вікторовича для огляду в судовому засіданні оригінал або належним чином посвідчену копію: виконавчого напису №24237 від 02.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.О.; кредитного договору №223085 від 11 липня 2017 року, укладеного ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН». Також витребовувалась у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича інформація про розподіл коштів, стягнутих з боржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №63100002 відкритому на виконання виконавчого напису №24237 від 02.09.2020р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Копія ухвали суду від 23.10.2024р. була надіслана судом приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегу Станіславовичу та у приватному виконавцю виконавчого округу у Житомирській області Лужинецькому Павлу Вікторовичу поштовим відправленням та отримана ними, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.№58-59).

Станом на 22.01.2025р. (включно) ухвала суду приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватним виконавцем виконавчого округу у Житомирській області Лужинецьким П.В. не виконані та повідомлення про неможливість її виконання суду не направлено.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також, яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем не подана витребувана судом інформація без повідомлення причин, суд вважає необхідним визнати обставину, для якої витребувався доказ, а саме визнати, виконавчий напис від 02.09.2020 року №24237 таким що не підлягає виконанню, та що з позивача було стягнуто грошові кошти в сумі 18720 грн. 71 коп. по оспорюваному виконавчому напису, які підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81,157, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого по виконавчому напису задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №223085 виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №223085 від 11.07.2017р. в сумі 87 734.00 грн. (Вісімдесят сім тисяч сімсот тридцять чотири гривні - копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 18720 грн.71 коп. (Вісімнадцять тисяч п`ятсот сімсот двадцять гривень 71 копійка).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2

судовий збір в розмірі 1816 грн. 80 коп. (Одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 клпійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () на користь держави судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (Три тисячі двадцятьвісім гривень 80 копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», місце знаходження:вул..Героїв Севастополя, 48, м.Київ, 03061, код ЄРДПОУ 39952398;

Відповідач: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце роботи: вул. Велика Бердичівська,35, м.Житомир, 10008.

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце роботи: вул. Велика Бердичівська,35, м.Житомир, 10008.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, місце роботи: бульвар Новий, буд.5 оф.2.8, м.Житомир, 10014.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк