Провадження № 2/947/387/25
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,
Ухвалою судді від 05 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання ухвали суду, 12.08.2024 року через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з квитанцією про оплату судового збору.
Ухвалою судді від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
29.08.2024 року засобами поштового зв`язку від представника Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
16.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі та розгляд заяви про витребування доказів.
Ухвалою суду від 17.10.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Одеського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів, на підставі яких Першою одеською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8181206 на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено строк виконання ухвали до наступного судового засідання, призначеного на 27.11.2024 року на 12.00 год.
12.11.2024 року на електронну пошту суду з Одеського державного нотаріального архіву надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 17.10.2024 року.
12.12.2024 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 13.12.2024 року) від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшло клопотання про заміну первісного відповідача Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі на належного відповідача ОСОБА_2 ; просила розглянути вказане клопотання без участі позивача та її представника.
Ухвалою суду від 13.12.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про заміну відповідача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про звільнення майна з-під арешту задоволено. Замінено відповідача Приморську державну нотаріальну контору у місті Одесі на належного відповідача ОСОБА_2 . Встановлено відповідачу ОСОБА_2 п`ятнадцятиденний строк із дня вручення даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Відкладено розгляд справи до 23.01.2025 року до 14:00 год.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
23.01.2025 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву відповідач не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 13.07.1990 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з однієї кам`яної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 75,58 кв.м. В подальшому у зазначеному будинку ОСОБА_3 проживав разом із своєю сім`єю, що підтверджується записами в домовій книзі.
24.07.2020 року ОСОБА_3 було видано заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андронакі Н.Г. та зареєстрований в реєстрі за №370. Відповідно до заповіту, ОСОБА_3 заповів своїй дочці - ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що ОСОБА_3 матиме право.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті, відкрилась спадщина на спадкове майно за заповітом. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андронакі Н.Г. для оформлення спадщини, про що приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу - номер у спадковому реєстрі: 68809773, номер у нотаріуса: 12/2021. Вказані обставини підтверджуються копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі.
Враховуючи викладене, нотаріусом було повідомлено про неможливість оформлення спадщини на 1/2 частку житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР №1339/03.01-12 від 05.04.2024 року, у КП «БТІ» ОМР відсутні відомості щодо накладання арешту на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді Київського районного суду м. Одеси №ЕП-1197 від 31.05.2024 року перебіркою алфавітних покажчиків за 1994, 1995, 1996 роки, справи учасниками якої були ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в архіві суду - не значиться. Надати ухвалу від 21.06.1994 року у суду не має можливості.
Згідно відповіді Київського районного суду м. Одеси №ЕП-265 від 21.05.2025 року перебіркою алфавітних покажчиків за 1993, 1994, 1995 роки, справи учасниками якої були ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в архіві суду не знайдена.
Згідно відповіді Одеського державного нотаріального архіву від 12.11.2024 року №2811/01-20, на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 по цій справі щодо надання належним чином засвідченої копії документів, на підставі яких Першою одеською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 8181206 на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено наступне. В матеріалах архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори міститься ухвала Київського районного суду м. Одеси від 21.06.1994 р., щодо накладення арешту на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_3 . На підставі вказаної ухвали Першою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №163/94 накладено арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . Відомості про зняття арешту в матеріалах справи відсутні.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, має право на спадщину із часу її відкриття, а документом для підтвердження права; власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
Таким чином, прийнявши спадщину, позивачка набула право на спадщину, та право на одержання свідоцтва про право на спадщину. Однак, наявність обтяження спадкового майна перешкоджає їй оформити спадщину отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька.
Згідно ч.1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Накладений арешт на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 порушує право ОСОБА_1 на отримання спадщини та у подальшому перешкоджає позивачці у вільному розпорядженні нележним їй майном. Таким чином, позивачка наділена законом правом звернутися до суду із цим позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно Позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності Не встановлена судом.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)
Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. М. Куриленко