Справа № 450/3853/24
пр.№ 2/464/104/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Баурової Ю.П.,

з участю: представника відповідача Бандирського А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 114812-КС-003 від 04.09.2023 у розмірі 140225,42 грн та понесених судових витрат.

Обґрунтовує позов тим, що 04.09.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір № 114812-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15082147 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 договору кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Пунктом 3 договору кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов зазначеного договору. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 40000 грн, шляхом перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 (котрий відповідачем вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). В подальшому 18.10.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.2.3 «Строк кредиту» та в п.2.7 договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції, а саме: термін дії договору до 01.05.2024, строк кредиту становить 35 тижнів. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, станом на 25.07.2024 утворилась заборгованість в розмірі 140225,42 грн, котру позивач просить стягнути.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.08.2024 справу направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 справу передано судді Горбань О.Ю.

Ухвалою від 12.11.2024 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача), призначено судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано письмові докази.

Від представника відповідача адвоката Бандирського А.С., який діє на підставі ордеру ВС № 1330617, на адресу суду через систему «Електронний суд» 09.12.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив позовні вимоги. Покликається на те, що укладення електронного договору між позивачем та відповідачем не підтверджено. Відсутні докази направлення позивачу відповідачем одноразового ідентифікатора для акцептування оферти, а лист, який складений самим позивачем в довільній формі є неналежним доказом і не підтверджують надання кредитних коштів відповідачу. Довідка банку про перерахування відповідачу кредитних коштів до позову не долучена позивачем. Крім цього, вважає, що незрозуміло, за якою процентною ставкою позивач здійснював нарахування процентів відповідачу, оскільки позивач в порушення норм законодавства змінював розмір фіксованої процентної ставки. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Від представник позивача Виноградова Ю.Е. 11.12.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд витребувати докази з банківської установи, справу розглянути у його відсутності.

03.01.2025 на адресу суду надійшли витребувані судом докази.

Від представника відповідача адвоката Бандирського А.С. на адресу суду надійшли додаткові пояснення до позову, в яких, окрім заперечень на позов, зазначає, що витребувана судом виписка про рух коштів відповідача є нечитабельною та не засвідчена підписом уповноваженої особи банку. Долучений до виписки диск з відеозаписом верифікації відповідача, як позичальника, може стосуватись не вказаного договору кредиту, оскільки відповідачем укладався не один, а декілька договорів кредиту з позивачем.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та відповіді на відзив просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі, просить в таких відмовити.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Установлено, що 24.09.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 114812-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 40 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів.

Процентна ставка за кредитом в день 1,15082147 %, фіксована.

Згідно п.2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів».

З`ясовано, що 18.10.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.2.3 «Строк кредиту» та в п.2.7 договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції, а саме: термін дії договору до 01.05.2024, строк кредиту становить 35 тижнів.

До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору від 04.09.2023, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) від 04.09.2023.

Також до матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта ОСОБА_1 , в якому зазначені всі анкетні дані відповідача та інформація стосовно бажаного кредиту.

При цьому, приймаючи умови договору, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з договором, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.7 Договору кредиту).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до витребуваної судом інформації, яка надана банківською установою «АБанк» від 20.12.2024, картка № №5375-2351-0612-6475 емітована на ім`я відповідача, додано рух коштів по його картці в період з 04.09.2023 по 01.05.2024 та долучено відеозапис верифікації відповідача під час укладання договору кредиту.

З наведеного вбачається, що ТзОВ «Бізнес Позика» перераховано на картку ОСОБА_1 кошти в розмірі 40 000 грн відповідно до кредитного договору № 114812-КС-003 від 04.09.2023.

Встановлено, що відповідач заборгованість за кредитним договором не погашав і станом на 25.07.2024 утворилась заборгованість по тілу кредиту - 40000 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 100 225,42 грн, а разом 140225,42 грн. Цей розмір заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував.

Встановивши дані обставини, враховуючи те, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За умовами статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За умовами статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 114812-КС-003 від 04.09.2023 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення, порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 140225,42 грн.

Доводи представника відповідача щодо відсутності кредитних зобов`язань відповідача перед позивачем, відсутність доказів перерахування коштів та існування заборгованості загалом суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи міститься належні та допустимі докази укладення кредитного договору між сторонами, надання позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів, а також порушення відповідачем кредитних зобов`язань.

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 114812-КС-003 від 04.09.2023, яка складається із тіла кредиту в розмірі 40000 грн, прострочених процентів в розмірі 100225,42 грн, а всього 140225,42 грн, судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний тест рішення складено 28 січня 2025 року.

Суддя О.Ю.Горбань