РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/3137/24

Провадження № 22-ц/4815/26/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та зміну правовідношення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про поділ спільного майна подружжя в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартиру загальною площею 53,3 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а іншу 1/2 (одну другу) частину квартири залишити у власності ОСОБА_4 .

29 березня 2024 року ОСОБА_4 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із зустрічним позовом до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та зміну правовідношення.

В обґрунтування позову вказує, що з ОСОБА_5 вона перебуває в шлюбі з 08.06.2012р., який станом на сьогоднішній день, у Рівненському міському суді у процесі розірвання (справа №569/2573/24). За період спільного проживання, а саме 08.12.2022р., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за спільні та кредитні кошти було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53.3 кв.м., житловою 28,8 кв.м., вартістю 1 735 000,00 гривень, з яких 347 000,00 грн. подружжям було сплачено до підписання цього договору, а решту суми, в розмірі 1 388 000,00 грн. за рахунок кредитних коштів AT «Державний ощадний банк України», згідно Договору про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28.12.2022р. строком на 240 місяць (20 років). Станом на сьогоднішній день, подружжям в рахунок погашення вищевказаного кредитного договору сплачено 86 749,95 грн. Крім того, при придбанні вищевказаної квартири, подружжям додатково було сплачено продавцю ОСОБА_6 за вмонтовані меблі на кухні і побутову техніку (витяжку, газову плиту, духову піч, шафи-купе (2 шт.), електросвітильники, карнизи, штори, тюль) - 9 312 дол. США, що по курсу станом на той час - 34,70, еквівалент 323 126,40 грн. Враховуючи положення ст.372 ЦК України та ст.70 СК України (принцип рівності часток подружжя), ОСОБА_4 має право на стягнення з ОСОБА_5 1/2 вказаних сум ((347 000,00+86 749,95+323 126,40)/2) тобто 378 438,175 грн. Також зазначає, що враховуючи те, що ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки у квартирі з отриманням грошової компенсації за її частку, переведення прав та обов`язків по кредитному договору та іпотечному договорі на ОСОБА_5 є ефективним способом захисту та повністю буде відповідати принципу справедливості.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2024 року позов задоволено.

Вирішено поділити спільне майно подружжя шляхом виділення ОСОБА_5 квартиру номер АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., вартістю 1 735 000,00 грн. (один мільйон сімсот тридцять п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію належної частки в сумі 378 438,17 грн. (триста сімдесят вісім тисяч чотириста триста вісім гривень 17 копійки).

Змінити правовідносини сторін у справі, шляхом переведення прав та обов`язків позичальника за Договором про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28 грудня 2022р. та Іпотекодавця за іпотечним договором від 28.12.2022р., зареєстрованого приватним нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Камінською Я.М. в реєстрі за №2971 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_4 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 4 995,58 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокат Земляной Дмитро Васильович подав апеляційну скаргу в якій доводить про його незаконність через порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд безпідставно вніс зміни до Договору про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28.12.2022, Іпотечного договору від 28.12.2022 змінивши боржника та іпотекодавця.

Крім того, таким чином суд не врахував заперечень кредитора щодо заміни сторони у зобов`язанні чим порушено норму ст. 520 ЦК України.

Враховуючи визнання позову ОСОБА_5 апелянт вважає, що сторони здійснюють дії направлені на ухилення ОСОБА_7 від виконання зобов`язань перед АТ "Ощадбанк" та унеможливлення звернення стягнення на її майно.

Вказує, що за спільними зобов`язаннями подружжя відповідає солідарно усім своїм майном, а оскаржуваним рішенням суд незаконно звільнив одного з боржників від виконання взятого на себе зобов`язання.

Також стверджує, що суд під час розгляду справи не встановив, яка частина кредиту погашена за час шлюбу та яка частина зобов`язань залишається не погашеною, не визначив розмір спільного боргу та не здійснив розподіл майна із його урахуванням.

Від представника ОСОБА_5 адвоката Мазура Р.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу узагальнені доводи якого зводяться до того, що поділ майна подружжя шляхом залишення частки відповідачу з одночасним стягненням грошової компенсації є належним способом захисту прав позивача, а визнання права власності на квартиру за відповідачем не порушує прав іпотекодержателя, оскільки не змінює статус такого майна як іпотечного.

Від представника ОСОБА_4 адвоката Цуняка В.Й. надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому стверджують, що жодні права апелянта судовим рішення не порушені, а його позиція по даній справі має ознаки недобросовісної поведінки. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Місцевим судом встановлено, що 08 червня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_9 ) було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний запис №494.

В період шлюбу та спільного життя, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за спільні та кредитні кошти було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ., загальною площею 53.3 кв.м., житловою 28,8 кв.м., вартістю 1 735 000,00 гривень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2022 року, з яких 347 000,00 грн. подружжям було сплачено до підписання цього договору, а решту суми, в розмірі 1 388 000,00 грн. за рахунок кредитних коштів AT «Державний ощадний банк України», згідно Договору про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28.12.2022р. строком на 240 місяць (20 років).

Так, згідно Договору про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28.12.2022р. AT «Державний ощадний банк України», з однієї сторони та фізична особа ОСОБА_4 з другої сторони, уклали договір відповідно до якого Банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених цим Договором.

Згідно п. 2.2. Договору, Кредит надається в загальному розмір 1 388 000 грн. на строк 240 місяці з терміном остаточного повернення не пізніше 27 грудня 2042 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами цього Договору.

Згідно п. 2.3. Договору, Кредит надається для придбання об`єкта нерухомості за договором купівлі-продажу.

Згідно п. 2.4. Договору, за користування Кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, розмір якої становить 7% річних. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована.

Станом на 26.03.2024р., подружжям в рахунок погашення вищевказаного кредитного договору сплачено 86 749,95 грн., що підтверджується долученою довідкою банку вих. №115.40/073-14/35 від 26.03.2024р.

З метою належного виконання зобов`язань позичальника 28.12.2022 р. між AT «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено Іпотечний Договір, відповідно до якого предметом іпотеки за цим Договором є двокімнатна квартира загальною площею 53,30 кв.м., що знаходиться у буд. АДРЕСА_3 , а також додатковим забезпеченням між AT «Державний ощадний банк України», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено з договір поруки №073-537 від 28.12.2022р., відповідно до якого Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі що і Боржник в порядку та строки визначені Кредитним Договором.

Крім того, при придбанні вищевказаної квартири, подружжям додатково було сплачено продавцю ОСОБА_6 за вмонтовані меблі на кухні і побутову техніку (витяжку, газову плиту, духову піч, шафи-купе (2 шт.), електросвітильники, карнизи, штори, тюль) - 9 312 дол. США, що по курсу станом на той час - 34,70, еквівалент 323 126,40 грн., що підтверджуються власноруч написаною розпискою ОСОБА_6 від 28.12.2022р. та п.15 попереднього Договору між продавцем та покупцем зазначеної квартири від 09.11.2022р.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною четвертою статті 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі (близькі за змістом висновки висловлені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, Верховного Суду у складі колегії судців Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц і від 9 червня 2021 року у справі № 760/789/19)».

Встановивши факт набуття у власність спільної квартири під час перебування у шлюбі за кредитні кошти суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для поділу майна подружжя.

Щодо обтяження спірної квартири іпотекою, то колегія суддів вважає, що такий факт не є підставою для відмови у задоволенні позову про поділ майна подружжя, оскільки особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки (статті 23 Закону України "Про іпотеку").

Тобто поділ майна не впливає на можливість банку звернути стягнення на предмет іпотеки, а також не звільняє сторону кредитного договору від виконання зобов`язань.

Щодо вимог про переведення прав та обов`язків позичальника та іпотекодавця за відповідними договорами, то слід виходити з наступного.

Частиною першою статті 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій же формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як встановлено судом АТ "Державний ощадний банк України" письмової згоди на заміну боржника в зобов`язанні не надавав, а при розгляді справи в суді заперечує проти заміни боржника у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог.

За викладених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині переведення прав та обов`язків позичальника за Договором про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28 грудня 2022р. та Іпотекодавця за іпотечним договором від 28.12.2022р., зареєстрованого приватним нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Камінською Я.М. в реєстрі за №2971 з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги слід пропорційно стягнути з позивача на користь апелянта судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2024 року в частині задоволених позовних вимог про переведення прав та обов`язків позичальника за Договором про споживчий кредит №073-536 (на придбання нерухомості) від 28 грудня 2022р. та Іпотекодавця за іпотечним договором від 28.12.2022р., зареєстрованого приватним нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Камінською Я.М. в реєстрі за №2971 з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 скасувати.

Ухвалити в скасованій частині нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 1816 гривень 80 копійок судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 січня 2025 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.