Провадження №: 2-з/755/18/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 за участі третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуки.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено повністю.

Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником позивачів подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить до набрання законної сили рішенням суду по цій справі визначити наступний графік особистих побачень малолітньої дитини ОСОБА_6 зі своїми бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 :

-встановити графік особистих побачень малолітньої дитини ОСОБА_6 зі своєю бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 протягом кожного другого та четвертого тижня кожного календарного місяця щосереди з 12:50 год, але не раніше фактичного часу закінчення занять в Гімназії № 99 м. Києва згідно затвердженого розкладу до 16:00 год без присутності матері дитини ОСОБА_4 з можливістю відвідувати за бажанням дитини будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, тощо.

-зобов`язати ОСОБА_4 передавати малолітню дитину ОСОБА_7 її бабусі ОСОБА_1 та/або дідусю ОСОБА_5 за адресою місцезнаходження Гімназії № 99 м. Києва відповідно до визначеного судом часу побачень та спілкування.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що відповідач не дає можливості позивачам бачитися та спілкуватися з онукою, всіляко переховує його та не відповідає на дзвінки. Представник позивачів зазначає, що зазначений вид забезпечення позову є спів розмірним із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є усунення перешкод у спілкуванні позивачів з їхньою онукоюо та встановлення графіку та місця зустрічей баби та діда з онукою.

Між тим, за змістом заяви про забезпечення позову вбачається про необхідність забезпечення позову шляхом визначення місця та часу спілкування дитини з позивачами та зобов`язання відповідача передати дитину позивачам по справі.

Відповідно ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно абз. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що визначення графіку спілкування онуки з бабою та дідом та зобов`язання відповідача передати дитину позивачам згідно визначеного графіку фактично є предметом судового розгляду, а тому задоволення заяви про забезпечення позову по цій справі призведе до вирішення спору про суті, що є недопустимим.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року по справі № 754/16432/20.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову слід відмовити повністю.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна