Провадження № 2/202/639/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

представника позивача Дворецької Ю.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» звернув до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання спільного майна.

В обґрунтування позовної заяви, зазначає, що відповідачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСББ "Ліра." надає співвласникам будинку послуги з утримання та обслуговування будинку, укладає договори з постачальниками комунальних послуг як колективний замовник. Позивач належним чином виконав перед відповідачами свої зобов`язання щодо належного утримання та використання спільного майна будинку, проте відповідачі неналежним чином здійснюють оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг, у зв`язку із чим у них утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 27 551, 02 грн., інфляційні збитки в сумі 12 397, 96 грн., 3% річних в розмірі 1952, 29 грн.

Представник ОСОБА_1 адвокат Готвянський І.В. надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що ОСОБА_1 з відповідачами є співвласником кв. АДРЕСА_2 . За вказаною адресою він не зареєстрований, як і не зареєстровані інші відповідачі. В даній квартирі жоден з відповідачів не проживає. З матеріалів справи відповідач дізнався, що співвласниками квартир, вказаним будинком, створено ОСББ «Ліра». В свою чергу, він та інші відповідачі, не приймали участь у загальних зборах щодо утворення ОСББ, так як не були обізнані про їх проведення. Просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» надала додаткові пояснення в справі в яких зазначала, що відповідачі не сплачували внески на утримання спільного майна ОСББ «Ліра.» з березня 2016 року, при цьому безоплатно (за внески інших співвласників ОСББ«Ліра.») користуються по теперішній час в ОСББ внутрішньобудинковими мережами, ліфтами, опаленням місць загального користування, сміттєвими баками, освітленими сходовими клітинами, освітленою і доглянутою прибудинковою територією, освітленими ганками, тамбурами, тощо, що порушує обслуговування в будинку. Свої зобов`язання відповідачі не виконують, не здійснюючи оплату за послуги на утримання будинку та прибудинкової території і на теперішній час. Відповідачі заявили про строк позовної давності у три роки, який сплинув у 2019 році. Враховуючи позовні вимоги заявлені відповідачами, просили суд стягнути з відповідачів на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання за період 01.07.2020 р. по 01.07.2023 р., в сумі основного боргу 14548 грн. 10 коп., інфляційні збитки в розмірі 3956 грн., 11 коп., 3% річних в розмірі 598 грн. 75 коп.

Голова правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» - Дворецька Ю.О. позов підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача наголошував, що відсутній порядок досудового врегулювання спору.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи в передбаченому законом порядку.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1996 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», далі - Закон № 2866-ІІІ).

Відповідно до положень ст. 4 цього Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Ст. 10 Закону № 2866-ІІІ визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо.

За приписами ст. 15 Закону № 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Ст. 16, 17 Закону № 2866-ІІІ визначені права об`єднання, які належать йому відповідно до законодавства та статуту, серед яких право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів та вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (стаття 20 Закону № 2866-ІІІ).

Відповідно до ст. 22 Закону № 2866-ІІІ для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII).

Цей Закон визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, а відтак його положення є спеціальними для спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 417-VIIIвитрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (ч. 3 ст. 12 Закону № 417-VIII).

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачами свого обов`язку щодо сплати витрат на утримання багатоквартирного будинку у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість.

Щодо строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України,позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Частина четверта статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Частиною 1ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Разом з тим, позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за щомісячними в сумі 14 548, 10 грн.

Оскільки власники зобов`язані здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, а прострочення грошового зобов`язання виникає наступного місяця й відсутність досудового врегулювання спору немає правового значення у даному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що у зв`язку з наявністю заборгованості по виконанню зобов`язання по сплаті послуг по утриманню будинку, з відповідачів також підлягають стягненню на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні збитки в сумі 3 956, 11 грн., 3% річних в сумі 598, 75 грн.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» () заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання за період з 01.07.2020 по 01.07.2023 у сумі основного боргу 14 548 грн. 10 коп., інфляційні збитки в сумі 3 956 грн. 11 коп., 3% річних в розмірі 598 грн. 75 коп., а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання спільного майна задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» () заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання за період з 01.07.2020 по 01.07.2023 у сумі основного боргу 14 548 грн. 10 коп., інфляційні збитки в сумі 3 956 грн. 11 коп., 3% річних в розмірі 598 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ліра.» (ЄДРПОУ 40270805) судовий збір в сумі 407 грн. 88 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда