Провадження №: 2/336/1269/2025
Ухвала

іменем України

27 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши матеріали справи №336/89/25 (номер провадження 2/336/1269/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за наклеп та ображення, -

встановив:

07 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що у СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000355 від 28.07.2024, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства цивільний позов у кримінальному провадженні має бути поданий до початку судового розгляду, що він і робить.

До позовної заяви додає пояснення ОСОБА_2 надані в кримінальному провадженні.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 його незаконно образив та завдав моральну шкоду в 5000,00 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена та передана судді Петренко Л.В.

09 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за наклеп та ображення залишено без руху та надано п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

17 січня 2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява (з усуненнями недоліками), проте недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху не усунені.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язанні виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

В ухвалі від 09 січня 2025 року було зокрема вказано, що відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В позовній заяві позивач вказує, що у СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000355 від 28.07.2024, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства цивільний позов у кримінальному провадженні має бути поданий до початку судового розгляду, що він і робить.

Позивач не вказує, які результати розгляду такого кримінального провадження. Який статус позивач має в даному кримінальному провадженні, чи подав позивач позов у кримінальному провадженні тощо.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 вказує про те, що наразі триває досудове розслідування кримінального провадження, яке здійснюється відділом ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області і він подає цивільний позов у кримінальному провадженні.

Суддя в ухвалі суду від 09 січня 2025 зауважував, що, дійсно, серед прав, якими наділений потерпілий протягом кримінального провадження за нормою п.10 ч.1 ст.56 КПК України, є право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Крім того, згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Порядок подання цивільного позову у кримінальному провадженні чітко визначений ст. 128 КПК України. Зокрема, за змістом ч.5-7 вказаної норми, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом (тобто КПК України). При цьому, відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні.

Натомість, лише та особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України).

Позивачем у цій справі обставин на виконання ч.7 ст.128 КПК України (за змістом позовної заяви) не повідомлено, як не повідомлено і про існування вироку у кримінальному провадженні на час звернення до суду, яким встановлено вину певної особи, так і не надано відомостей про закінчення досудового розслідування кримінального провадження, яке здійснюється відділом ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області,що на виконання ухвали суду від 09 січня 2025 року позивачем не виконано.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Суд вбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Так саме на сторін покладено обов`язок цікавитись та слідкувати станом розгляду справи, а також дотримуватись процесуальних строків здійснення тих, чи інших процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заяви до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

В установлений строк позивачем зазначені в ухвалі недоліки не усунені, а тому позовна заява слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 258-261, 272, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за наклеп та ображення вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: