Справа № 450/5330/24 Провадження № 2/450/780/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» про предмет спору: стягнення страхового відшкодування,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 43925,15 грн., пеню в розмірі 6749,75 грн., інфляційне збільшення в розмірі 3399, 79 грн. та 3% річних в розмірі 1376,05 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.02.2023 о 19 год. 45 хв. на автодорозі М-06 сполученням «Київ-Чоп» 533 км + 600 м., в с. Ямпіль Львівського району Львівської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Opel Vivaro» д. н. з. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. 11.07.2023 року постановою Пустомитівського районного суду Львівської області №450/2876/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно інформаційної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, транспортний засіб марки «Opel Vivaro» д. н. з. НОМЕР_1 на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Договором ОСЦПВ № ЕР- 208747347 та цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп". 11.10.2023 відповідач надіслав лист про прийняте рішення у якому позивачці було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що у первинній медичній документації було встановлено діагноз під кодами S 10.95, S00.80, а під час наступного звернення до медичної установи було встановлено діагноз під кодами S83.53, S83.2, та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 3 282,95 грн. 01.03.2024 позивачка надіслала заяву до медичного закладу з питанням роз`яснення щодо встановлених діагнозів під кодами S10.95, S00.80 та S83.53, S83.2 та надання додаткових медичних документів. 03.04.2024 позивачкою повторно відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було надіслано заяву від 03.04.2024 року з додатками про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 491 грн. із розрахунку: у відповідності до ст. 24 Закону - відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілої у розмірі 44 121,80 грн. - підтверджені квитанціями; у відповідності до ст. 25 Закону - відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим - 3 964,93 грн.; у відповідності до ст. 26 -1 Закону - відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому у розмірі 2 404, 33 за розрахунком: 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. 28.05.2024 відповідачем виявлено помилку у консультаційному висновку спеціаліста, а саме: замість «Забій правого колінного суглобу» повинно було бути вказано «Забій лівого колінного суглобу» та прохання надіслати довідку форми ок-5. Надіславши довідку форми ок-5 до ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп" на банківський рахунок позивачки було надіслано ще суму у розмірі 3 282,95 грн. 30.05.2024 року від представників ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп" надходили прохання про надання додаткових медичних документів, а саме результатів рентгенологічного обстеження. 08.07.2024 представнику ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп" була надіслана у месенджері Вайбер завірена копія результатів рентгенологічного обстеження №7023. 26.07.2024 року від представників відповідача надійшло повідомлення у месенджері Вайбер про те, що мають намір робити запит на лікарню про підтвердження факту помилки. Отримавши відповідь від медичного закладу виплати позивачка так і не отримала. 11.09.2024 на адресу позивачки надійшов лист про прийняте рішення, в якому відповідач відмовляє у виплаті страхового відшкодування. Вважає, що відмова ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп" у виплаті страхового відшкодування не є обґрунтованою і відповідач безпідставно відмовляє у виплаті. Представник позивача зазначає, що позивачка на момент ДТП навчалась у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті культури і мистецтв за спеціальністю хореографія і внаслідок травм отриманих внаслідок ДТП 01.02.2023 року позивачка не змогла реалізовувати своє право на навчання через травму коліна, внаслідок чого була завдана і моральна шкода, яка полягає у фізичному болю і пов`язаних з цим стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачці довелося пройти курс лікування та реабілітації, що також вимагало додаткових витрат на транспортування до медичних закладів. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування позивачці довелося відкласти, а від деяких з них вона взагалі змушена була відмовитись. Довгий час позивачка була змушена відмовитись від навчальних процесів, які вимагали фізичних навантажень. На підставі наведено просить суд задоволити позов.

Позиція відповідача: представник відповідача надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно виписки № 9046 від 14.02.2023 КНП "1 територіальне медичне об"єднання м.Львова" після ДТП 01.02.2023 позивачці було встановлено діагноз "Поверхнева травма неуточненої частини шиї, забій шийного відділу хребта, забої обличчя, рана чола". Про жодне ушкодження лівого колінного суглобу не зазначено. Згідно виписки № 58579 від 19.07.2023 КНП "1 територіальне медичне об"єднання м.Львова" слідує, що позивачка проходила лікування в стаціонарі з 17.07.2023 по 20.07.2023 ( через півроку після ДТП) та їй було встановлено діагноз "Розрив передньої хрестоподібної зв`язки колінного суглоба. Закритий травматичний розрив тіла та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу." Однак дане захворювання не пов`язане з ДТП 01.02.2023 року, оскільки в медичній документації, виданій при виписці після лікування внаслідок ДТП (від 14.02.23), не зазначено про травмування та лікування лівого колінного суглобу. Також із заявою позивачки, отриманою ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» 18.04.2024, було надано копію Консультаційного висновку спеціаліста від 01.02.2023, в якому вказано про забій правого колінного суглобу після ДТП, але аж ніяк не розрив передньої хрестоподібної зв`язки та закритий травматичний розрив тіла та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу. Про це також зазначено і у листі-відповіді КНП "1 територіальне медичне об`єднання м.Львова" від 26.03.2024. Також в цьому Консультаційному висновку спеціаліста вказано про результати рентгенографічних та інших досліджень КТ-без кістково-травматичних змін, зазначено про скарги на біль голови, шиї, наявність рани на голові, біль правої гомілки, вказано про проведення рентгенографії обидвох колінних та гомілково-ступневих суглобів. Згідно Результатів рентгенографічного обстеження № 7023 (дата та час обстеження 01.02.2023) в колінних та гомілково-ступневих суглобах кістково-травматичних змін не виявлено. Після отримання відмови від страховика у виплаті страхового відшкодування за лікування розриву меніску лівого колінного суглобу позивачкою було надано такий самий Консультаційний висновок спеціаліста, але із зміненою інформацією про забій лівого (замість правого) колінного суглобу. Однак даний документ не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки в ньому не змінена інформація про скарги на біль у правій (а не лівій) гомілці та про результати рентгенографічних та інших досліджень КТ - без кістково-травматичних змін, у зв`язку з чим вказана в ньому інформація є суперечливою. Оскільки позивачка є непрацюючою особою, їй було визначено страхове відшкодування за тимчасову втрату працездатності в розмірі мінімальної заробітної плати за період лікування після ДТП з 01.02.2023 по 14.02.2023 (14 днів), що становить 3126,62 грн. Також було відшкодовано моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 5% виплати за тимчасову втрату працездатності, що становить в даному випадку 156,33 грн. Таким чином стягнення з відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» пені, індексу інфляції та трьох процентів річних за прострочення виплати страхового відшкодування є безпідставним, оскільки страхове відшкодування за ушкодження здоров`я внаслідок ДТП 01.02.2023 виплачене та відсутнє прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

18.11.2024 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду; 18.11.2024 акт про призупинення відправлення поштової кореспонденції з 18.11.2024 по 29.11.2024; 02.12.2024 акт про призупинення відправлення поштової кореспонденції з 02.12.2024 по 06.12.2024; 28.11.2024 заява представника відповідача; 12.12.2024 відзив на позовну заяву.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області по справі №450/2876/23 від 11.07.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності. У постанові встановлено, що 01.02.2023 о 19 год. 45 хв. на автодорозі М-06 сполученням «Київ-Чоп» 533км +600 м км, в с.Ямпіль Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , у результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Як зазначила позивачка та не заперечив відповідач цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 була застрахована у страховій компанії ПАТ УСК Княжа Вієнна Іншуренс Груп.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно виписки № 9046 від 14.02.2023 КНП "1 територіальне медичне об`єднання м.Львова" після ДТП 01.02.2023 року позивачці було встановлено діагноз "Поверхнева травма неуточненої частини шиї, забій шийного відділу хребта, забої обличчя, рана чола".

Позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії Центру травми у період з 01.02.2023 по 14.02.2023, що підтверджується з довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді № 129.

Згідно розрахунку страхового відшкодування за полісами № 08-1 від 09.10.2023 сума страхового відшкодування становить 3282,95 грн.

Згідно розрахунку страхового відшкодування за полісами № 08-2 від 29.05.2024 сума страхового відшкодування становить 3282,95 грн.

Згідно виписки № 58579 від 19.07.2023 КНП "1 територіальне медичне об"єднання м.Львова" вбачається, що позивачка проходила лікування в стаціонарі з 17.07.2023 по 20.07.2023 та їй було встановлено діагноз «Розрив передньої хрестоподібної зв`язки колінного суглоба. Закритий травматичний розрив тіла та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу».

Позивачка повторно звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування однак, згідно листа ПАТ УСК Княжа Вієнна Іншуренс Груп про прийняте рішення від 11.10.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що у первинній медичній документації від 01.02.2023 було встановлено діагноз під кодами S 10.95, S00.80, а під час наступного звернення до медичної установи було встановлено діагноз під кодами S83.53, S83.2, та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 3 282, 95 грн.

03.04.2024 Позивачкою повторно відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було надіслано заяву від 03.04.2024 року з додатками про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 491 грн. із розрахунку: у відповідності до ст. 24 Закону - відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілої у розмірі 44 121,80 грн. - підтверджені квитанціями; у відповідності до ст. 25 Закону - відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим - 3 964,93 грн.; у відповідності до ст. 26 -1 Закону - відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому у розмірі 2 404, 33 за розрахунком: 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно листа № 1432 від 11.09.2024 ПАТ УСК Княжа Вієнна Іншуренс Груп про прийняте рішення ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що діагноз під кодами S83.53, S83.2 позивачці було встановлено 17.07.2023, майже через пів року після ДТП. Та на момент первинного обстеження не зазначено про травмування та лікування лівого колінного суглобу.

Як вбачається з виписки № 9046 від 14.02.2023 про жодне ушкодження лівого чи правого колінного суглобу не зазначено.

У матеріалах справи містяться два консультаційних висновки спеціаліста від 01.02.2023 час огляду 21 год. 00 хв., однак висновки спеціаліста (основний діагноз) різняться. В одному зазначено забій правого коліна, в іншому забій лівого коліна.

Згідно Результатів рентгенографічного обстеження № 7023 (дата та час обстеження 01.02.2023 21 год. 29 хв.) в колінних та гомілково-ступневих суглобах кістково-травматичних змін не виявлено.

Таким чином, позивачкою не доведено, що діагноз, а саме «Розрив передньої хрестоподібної зв`язки колінного суглоба. Закритий травматичний розрив тіла та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу»,який встановлено у виписці № 58579 від 19.07.2023, був отриманий внаслідок ДТП, яке мало місце 01.02.2023.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, а тому у такому слід відмовити.

З огляду на відмову у позові витрати на правничу допомогу покладаються на позивачку згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

відмовити у позові ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 24175269, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

СуддяД. А. Кукса