Справа № 566/1155/24
Провадження № 2/161/337/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

за участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

17.09.2024 року ТзОВ «Свеа Фінанс» (до перейменування ТзОВ «Росвен Інвест Україна») звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначивши, що 29.06.2021 року між ТзОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди майна з правом викупу № 020, за умовами якого відповідачу було надано у строкове платне володіння та користування Смартфон Smart/tel OPPO A15s 4/64 Gb Black з подальшим переходом права власності. Відповідно до умов договору строк оренди майна становить 24 місяці, із щомісячним орендним платежем у розмірі 749 грн., а вартість об?єкту оренди при викупі складатиме 17976 грн. Крім цього, орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за даним правочином. ТзОВ «Будинок Комфорту» виконало свою частину зобов`язань у повному обсязі. Натомість, ОСОБА_1 порушив умови Договору оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед орендодавцем у розмірі 25155, 94 грн. з яких: 16958, 60 грн. заборгованість за простроченими орендними платежами, 8197, 34 грн. заборгованість за визначеною договором пенею. ТзОВ «Свеа Фінанс» на підставі укладеного 03.07.2023 року із ТзОВ «Будинок Комфорту» Договору факторингу № 01.02-28/23 набуло право вимоги за Договором оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року. На даний час відповідач продовжує ухилятися від взятих на себе зобов`язань. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року в сумі 25155, 94 грн., а також судові витрати по справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомила.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.06.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди майна з правом викупу № 020, за яким Товариство надало відповідачу у тимчасове платне користування Смартфон Smart/tel OPPO A15s 4/64 Gb Black, з наступним переходом права власності, на строк 24 місяці, з щомісячним орендним платежем 749 грн. та вартістю майна при викупі 17976 грн.

Вказаний договір оренди майна з правом викупу було підписано сторонами шляхом обміну електронними документи у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», про що свідчать послідовність дій сторін в інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно до п. 4 вказаного Договору, за прострочення орендних платежів Орендодавець має право нарахувати Орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених платежів.

ТзОВ «Будинок Комфорту» виконало зобов`язання за договором оренди майна, надіславши на адресу відповідача зазначене майно через ТзОВ «Нова Пошта», що підтверджується відповідною копією експрес-накладної.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 порушив умови Договору оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед орендодавцем у розмірі 25155, 94 грн. з яких: 16958, 60 грн. заборгованість за простроченими орендними платежами, 8197, 34 грн. заборгованість за визначеною договором пенею.

На переконання суду, наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості, дати нарахування складових зазначеної заборгованості, а тому може вважатись належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України.

03.07.2023 між ТзОВ «Будинок комфорту» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТзОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір Факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТзОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

За умовами вищевказаного правочину, ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло права стягувача за Договором оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року.

На час розгляду справи у суді вказана сума заборгованості залишається несплаченою відповідачем.

Отже, як встановлено судом, зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТзОВ «СВЕА Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням договору оренди з подальшим викупом, отриманням на його виконання об`єкту оренди на умовах встановлених договорами, а також сплатою грошових коштів за користування ним (правовідносини з передачі майна в оренду з подальшим правом викупу).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 ст. 11 ЗУ«Про електронну комерцію».

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні.

Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов Договору оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року та обґрунтованості позовних вимог, суд вважає доведеним, що відповідачем порушено права та законні інтереси позивача, обраний останнім спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам законодавства та призведе до їх відновлення, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року в сумі 25155, 94 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ТзОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Свеа Фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., які, з огляду на вищевказане положення ЦПК України, слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу № 020 від 29.06.2021 року в загальному розмірі 25155 (двадцять п`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», адреса: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 6, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 23 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук