Справа № 464/6501/24
пр.№ 2/464/185/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Манукян М.А., звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 01.10.2021 по 17.09.2024 в розмірі 267 520 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що згідно з рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.09.2018, зміненого відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 04.02.2019, вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 8 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також вирішено стягувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі виконавчого листа, виданого Сихівським районним судом м. Львова 26.02.2019, державним виконавцем Сихівського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області 13.03.2019 відкрито виконавче провадження № 58610241. 18.06.2019 вказане виконавче провадження прийнято до виконання Франківським ВДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Відповідачем не виконувались у повному обсязі зобов`язання по сплаті аліментів з 01.03.2020 по 08.07.2020, у зв`язку з чим позивачкою було подано позов про стягнення пені за несплату аліментів. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24.11.2020 вирішено стягнути пеню за несплату аліментів за період з 01.03.2020 по 08.07.2020 в розмірі 17 120 грн. У зв`язку з подальшою несплатою відповідачем аліментів, відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2021 на користь позивачки вирішено стягнути пеню за несплату аліментів за період з 01.08.2020 по 17.12.2020 в розмірі 27 360 грн. Однак, незважаючи на вказані судові рішення, за період з 01 січня 2021 по даний час відповідач ОСОБА_2 умисно не сплачує аліменти на утримання дитини, хоча має таку фінансову можливість. Заборгованість за аліментами станом на 01.09.2024 становить 400 000 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за невиконання ОСОБА_2 обов`язку зі сплати аліментів за період з 01 жовтня 2021 року по 17 вересня 2024 року в розмірі 267 520 грн., згідно із наданим нею розрахунком. Окрім цього, позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просила суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив у на позовну заяву, а тому, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов`язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох.

Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.11.2016, актовий запис № 3815, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття (а.с. 15).

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.09.2018, зміненого відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 04.02.2019, вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 8 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17-18).

Встановлено, що на примусовому виконані Франківського відділу ДВС м. Львів знаходиться виконавчий лист № 464/2159/18 від 26.02.2019, виданий Сихівським районним судом м. Львова (виконавче провадження № 58610241), про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 20.04.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20).

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24.11.2020 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 за період з 01.03.2020 по 08.07.2020 в розмірі 17 120 (сімнадцять тисяч сто двадцять) грн. (а.с. 21-22).

Згідно з рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2021 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.08.2020 по 17.12.2020 в розмірі 27 360 (двадцять сім тисяч триста шістдесят) грн. (а.с. 23-24).

Як видно з розрахунку заборгованості за аліментами від 11.09.2024, наданим старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за вищевказаним виконавчим листом за період з липня 2020 року по серпень 2024 року станом на 01.09.2024 складає 400 000 грн. (а.с. 25-27).

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 572/1762/15-ц, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день її прострочення, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, у якому не проводилось стягнення.

З огляду на зазначені обставини та враховуючи те, що розмір пені не перевищує 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів, розрахунок суми пені, наданий позивачкою, відповідачем не спростовано, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки необхідно стягнути пеню в сумі 267 520 грн.

Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем надано копії: договору про надання правничої допомоги № 07/06 від 07.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Манукян М.А., з додатком № 1 до зазначеного Договору, де зазначено, що сума гонорару адвоката за підготовку та подання до суду даної позовної заяви становить 8 000 грн. (а.с. 12-13); квитанції до прибуткового ордера № 12 від 13.09.2024, відповідно до якої зазначену суму грошових коштів в повному обсязі сплачено позивачкою за надані юридичні послуги. У зв`язку з цим, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, такі витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Окрім того, відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 22.01.2025.

Керуючись статтями 2, 76, 77, 82, 258, 263-265, 280 282, 284, 354 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 267 520 (двісті шістдесят сім тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) в користь держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО