Справа 206/6543/24
Провадження 2/206/473/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Гаркуші В.В.,

за участю секретаря с/з Цибань Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 року від позивача ОСОБА_1 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява. В прохальній частині уточненого позову позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з 02 листопада 1965 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області актовий запис № 1213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла. Смерть зареєстрована відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 177, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 .

Після смерті дружини залишилось спадкове майно у вигляді: грошових вкладів та частини квартири АДРЕСА_1 . Крім позивача інших спадкоємців не має.

У встановлений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Саданова О.В. Дзержинської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини.

На підставі заяви про відкриття спадщини було заведено спадкову справу, та 16 жовтня 2014 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на грошові вклади, що належали спадкодавцеві.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 позивач не встиг. 24 лютого 2022 року почалися воєнні дії на території України та на теперішній час м. Торецьк є містом активних бойових дій.

Спадкова справа знаходиться в м. Торецьк Донецької області, доступ до якої наразі є неможливий.

ОСОБА_1 звернувся до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із запитом про місце здійснення нотаріальної діяльності державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори Садановим О.В. та можливості отримання свідоцтва про право на спадщину. Листом начальника управління Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), повідомлено, що державний нотаріус Торецької державної нотаріальної контори Саданов О.В. звільнений 03.12.2018 року.

Територія Торецької міської територіальної громади з 24.02.2022 віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004.

Наказом Міністерства юстиції України від 05.05.2023 № 1686/5 «Про ліквідацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Торецьку державну нотаріальну контору ліквідовано, правонаступник відсутній. Документи нотаріального діловодства та архіву Торецької державної нотаріальної контори евакуйовані з адреси розташування контори, доступ до справ неможливий.

За таких обставин, отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса неможливо.

Крім того позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

06.12.2024 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, він вимушений звернутися з вказаним позовом до суду.

У судове засідання 23.01.2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. Надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності за наявними в справі матеріалами в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. В своїй заяві позивач ОСОБА_1 просив судові витрати залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності.

Відповідач Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області в своїх клопотаннях просила розглядати справу за її відсутності. Проти вимог вказаних у позовній заяві заперечувала з тих підстав, що вони є неналежним відповідачем по справі, а також не проведено оцінку вартості майна.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лушкіна О.В. просила справу розглядати без її участі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків (а.с. 26-27)

23 грудня 2024 року від позивача надійшла уточнена позовна заява та квитанція про сплату судового збору, таким чином недоліки усунені (а.с. 29).

23 грудня 2024 року ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по вищезазначеній заяві та призначено справу до розгляду (а.с. 63).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

На дату смерті ОСОБА_3 , остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , позивач входив до складу її сім`ї одноособово, що підтверджується копією довідки Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області № 226 (а.с. 12).

Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.07.2022 № 1241- позивач має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с. 13).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом НАА 910553, виданого державним нотаріусом Садановим О.В. вбачається, що після смерті ОСОБА_3 позивач є спадкоємцем грошових вкладів, спадкова справа № 340/2014 (а.с. 14).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 17.10.2006 квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу та ОСОБА_3 (а.с. 15-16).

У встановлений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Саданова О.В. Дзержинської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини.

Листом начальника управління Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), позивача повідомлено, що державний нотаріус Торецької державної нотаріальної контори Саданов О.В. звільнений 03.12.2018 року. Територія Торецької міської територіальної громади з 24.02.2022 віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004.

Наказом Міністерства юстиції України від 05.05.2023 № 1686/5 «Про ліквідацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Торецьку державну нотаріальну контору ліквідовано, правонаступник відсутній. Документи нотаріального діловодства та архіву Торецької державної нотаріальної контори евакуйовані з адреси розташування контори, доступ до справ неможливий (а.с. 17-18).

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лушкіною О.В. 06.12.2024 надано відмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 23).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 20.12.2024 ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 складає 183090, ринкова вартість вказаної квартири складає 91545 грн (а.с. 53-58).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд (ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно з п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частинами 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однією з таких підстав є спадкування прав на майно за законом та за заповітом, відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.ст. 1220, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини .

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини позивачем після смерті його дружини ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області № 226 про склад сім`ї (а.с. 12).

Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса, однак отримав свідоцтво про право на спадщину тільки на грошові вклади, що належали його дружині (а.с. 14).

Той факт, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 підтверджується вищезазначеним свідоцтвом про право на спадщину, оскільки він там зазначений, як єдиний спадкоємець за законом.

ОСОБА_3 належала частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , отже вказане майно входить до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину вказаної квартири позивач не встиг, оскільки 24 лютого 2022 року почалися воєнні дії на території України та на теперішній час м. Торецьк є містом активних бойових дій.

За таких обставин отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса на частини зазначеної квартири для позивача не вбачається можливим.

Отже, єдиним правовим способом захисту порушених прав позивача є визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Що стосується заперечень Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області щодо того, що вони є неналежним відповідачем суд зазначає, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї дружини, а заначить позов подоється до органу місцевого самоврядування за місцем знаходження спадщини, а таким органом наразі є Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Дніпропетровської області.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, натомість Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Дніпропетровської області є належним відповідачем у зазначеній справі.

Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів про оцінку спірного майна, що спростовується наданим разом з уточненою позовною заявою звітом про оцінку майна від 20.12.2024 (а.с. 53-58).

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними належними, допустимими, достатніми доказами позовні вимоги про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач просив судові витрати віднести на його рахунок, суд покладає судовий збір на позивача.

Керуючись статтями 3, 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 90, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складений 23 січня 2025 року.

Суддя В.В.Гаркуша