справа № 489/1429/24
провадження №2/489/103/25
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 січня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коростієнко Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

У лютому 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просить в рахунок погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит №378-І від 05.03.2021, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 у загальному розмірі 234947,11 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачам на праві спільної часткової власності, шляхом продажу на електронних аукціонах (торгах) у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.03.2024 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 23.01.2025, сторони, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились.

Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, посилаючись на положення статті 43 та частини третьої статті 142 ЦПК України, що регулюють питання відмови позивача від позову та розподілу судових витрат у випадку такої відмови. В своїй заяві зазначає, що вимоги позивача щодо погашення заборгованості були задоволені відповідачем після пред`явлення позову. Фактичний зміст поданої представником позивача заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Відповідачі причини своєї неявки не повідомили, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі в період з 25.07.2024 по 29.08.2024 було здійснено повне погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит №378-І від 05.03.2021, укладеним між ним та позивачем в загальному розмірі 180495,33 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень та випискою по рахунку ОСОБА_1 , які були надані представником позивача.

За таких обставин, суд вважає, що відмова від позову не суперечить інтересам сторін, а тому її необхідно прийняти, у зв`язку з чим, з урахуванням наведених норм законодавства, провадження по справі слід закрити.

Крім того, згідно частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною третьою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі №461/4349/23 (провадження №61-1св24), тлумачення зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Тобто друге речення частини третьої статті 142ЦПК України повинно застосовуватися у системному зв`язку із першим реченням, де йдеться про відмову від позову позивача.

Таким чином, положення частини третьої статті 142 ЦПК України застосовується у разі, коли позивач відмовився від позову у зв`язку з задоволенням його вимог відповідачем після пред`явлення позову.

У зв`язку з зазначеним, ураховуючи те, що позивач не підтримав своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, позивач має право на відшкодування понесених ним у справі судових витрат в силу вимог частини третьої статті 142 ЦПК України.

За такого, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 7132,03 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 49, 255-256, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 7132,03 грн. (сім тисяч сто тридцять дві гривні 03 коп.), по 3566,02 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят шість гривень 02 коп.) з кожного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.01.2025.

Суддя І.В.Коваленко