Справа № 464/5303/23
пр.№ 2/464/92/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» Алєксєєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 діючи в інтересах ОСОБА_1 через систем «Електронний суд» звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 149496,71 грн. матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 86967,18 грн. матеріальної шкоди; стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь ОСОБА_1 6500 грн. витрат на залучення експерта та 2364,64 грн. витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову покликається на те, що 26.11.2022 року о 21:43 год. у м. Львові на вул. Угорська 14Є автомобіль «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а власник автомобіля «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 матеріальну шкоду. Постановою Сихівський районний суд м. Львова від 19.06.2023 у справі №464/2663/23 ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «Оберіг») згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210938850, ОСОБА_1 12.08.2022 звернулася до ТДВ «СГ «Оберіг» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою на виплату страхового відшкодування. 20.07.2023 в електронному вигляді та 21.07.2023 в паперовому вигляді адвокатом Гіщинським Ігорем Юрійовичем в інтересах ОСОБА_1 долучено копію висновку експерта №22329 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 08.05.2023 та копію постанови Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2023, а також повторно подано заяву на виплату страхового відшкодування з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування пов`язаного із пошкодженням транспортного засобу «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 149496,71 грн. Однак, станом на дату подання даної позовної заяви в суд ОСОБА_1 не отримала від ТДВ «СГ «Оберіг» виплати страхового відшкодування, а також від ОСОБА_3 не отримала виплати матеріальної шкоди. Відповідно до висновку експерта №22329 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження складеного 08.05.2023 судовим експертом Холодцовим Дмитром Валентиновичем, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Chevrolet Volt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 26.11.2022, становить 149496,71 грн. Враховуючи вищезазначене ТДВ «СГ «Оберіг» має здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 , як власнику автомобіля «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 149496,71 грн. Окрім того, відповідно до висновку експерта №22329 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження складеного 08.05.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Volt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 236463,89 грн. Таким чином різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 та страховим відшкодуванням становить 86967,18 грн. (236 463,89 - 149 496,71 = 86 967,18), яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 . Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 14 серпня 2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

04.09.2023 від представника відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» надійшов відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо позовних вимог. Зазначає, що рахунки котрі надані позивачем, не можуть бути належними та достовірними доказами обґрунтування розміру матеріальної шкоди відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Долучений позивачем висновок експерта містить інформацію про вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ, а позивач не надав належних доказів проведення та оплати відновлювального ремонту, рішення щодо відшкодування шкоди з урахуванням ПДВ буде необґрунтованим та таким, що суперечить Закону. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідача ТДВ «СГ «Оберіг».

25.09.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 29.09.2023 задоволено клопотання представника відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» про призначення судової автотоварознавчої експертизи та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.11.2024 поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили такий задоволити повністю. Крім того, просили як доказ розміру завданої шкоди не брати до уваги наданий стороною позивача висновок експерта №22329, а взяти до уваги висновок експерта №4258-Е, зроблений на підставі ухвали суду.

Представник відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» в режимі відеоконференції проти позову заперечив, просив у задоволенні такого відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

26.11.2022 о 21:43 год. по вул. Угорській, 14Є в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_5 та припаркованими транспортними засобами марки «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_3 та «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова у справі №464/2663/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» за Полісом №210938850 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до змісту якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн.; розмір франшизи 2500 грн.

21.07.2023 представник позивача звернувся до відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про страхове відшкодування, у якій вказав, що відповідно до висновку експерта №22329 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнтів фізичного зносу становить 149496,71 грн., яку просить виплатити.

Відповідно до висновку експерта №22329 від 08.05.2023 ринкова вартість автомобіля марки «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП 26.11.2022 становила 595912,96 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 236463,89 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП 26.11.2022 становить 149496,71 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди.

Положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, серед іншого, передбачено, що постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2023 у справі №464/2663/23 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні зокрема правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок такої протиправної поведінки завдано шкоду власнику транспортного засобу марки «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , а тому встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Водночас, у даній справі наявність вини підтверджена постановою Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2023 у справі №464/2663/23.

Таким чином, суд констатує наявність підстав для деліктної відповідальності за завдання шкоди власнику транспортного засобу марки «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 26.11.2022.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як зазначено у ст.3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг», згідно полісу №210938850, то обов`язок відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду, в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування (160000 грн.), покладається на відповідача ТДВ «СГ «Оберіг».

Згідно із п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України №1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до ст.29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено судом, станом на день розгляду справи відповідач ТДВ «СГ «Оберіг» не виплатив позивач суму страхового відшкодування.

У даній справі позивач з метою визначення розміру заподіяної їй шкоди замовила проведення автотоварознавчої експертизи у судового експерта Холодцова Д.В. та на підтвердження розміру заподіяної шкоди подала до суду Висновок експерта №22329 від 08.05.2023.

Окрім того, під час судового розгляду справи, за клопотанням представника відповідача ТДВ «СГ «Оберіг», ухвалою суду від 29.09.2023 у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

На підставі вищезазначеної ухвали, судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 14.11.2024 проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу за результатами автотоварознавчих досліджень та зроблено висновок експерта №4258-Е.

В судовому засіданні сторона позивача просила як доказ завданої шкоди внаслідок ДТП брати до уваги саме висновок експерта №4258-Е.

Так, згідно висновку експерта №4258-Е від 14.11.2024 ринкова вартість автомобіля «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 , по його стану на 26.11.2022 до пошкодження у ДТП, в цінах на дату ДТП 26.11.2022, становила: 653157 грн. Вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля марки «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого у ДТП 26.11.2022, в цінах на момент ДТП 26.11.2022, з врахуванням ПДВ, становила: 237617,20 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Chevrolet Volt» д.н.з. НОМЕР_2 , в цінах на момент ДТП 26.11.2022, без врахування ПДВ, становила 137217,02 грн.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає правильним стягнути з відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» страхове відшкодування, що становить різницю між сумою вартості матеріального збитку (без врахування ПДВ) та франшизою, тобто у розмірі 134717,02 грн. (137217,02 грн. 2500 грн.).

Щодо позовної вимоги про стягнення відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, у розмірі 86967,18 грн., яка заявлена до відповідача ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Як встановлено п.9.1. ст.9 Закону № 1961-IV та було з`ясовано вище, страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування у межах страхової суми.

Разом з цим, згідно зі абз.2 ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При розгляді справи суд виходить з того, що ЦК України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає із ч.3 ст.22 цього Кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц викладена правова позиція, згідно із якою відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, то останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Судом встановлено, що фактичний розмір завданого позивачу збитку, який дорівнює вартості відновлювального ремонту, становить 237617,20 грн., з врахуванням ПДВ, що підтверджується висновком експерта №4258-Е.

Згідно абз.2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У постанові від 19 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду висловив такі правові висновки: всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, що мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають.

Доказів проведення фактичного ремонту пошкодженого автомобіля позивачем не подано.

Таким чином, фактичний розмір завданого позивачу збиткубез врахування ПДВ становить 198014,33 грн. (237617,20 грн. /1,2).

На підставі вищевикладеного, з огляду на принцип повного відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку, що із відповідача ОСОБА_3 слід стягнути відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 63297,31 грн., як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (без врахування ПДВ) та недоплаченим страховим відшкодуванням, яке підлягає стягненню з відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» (198014,33 грн. 134717,02 грн.).

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при визначенні розміру матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу судом взято як доказ висновок експерта №4258-Е.

Вказане експертне дослідження проведено на виконання ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 29.09.2023 року, якою задоволено клопотання представника відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ТДВ «СГ «Оберіг».

20 листопада 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи за результатами автотоварознавчих досліджень №4258-Е від 14.11.2024.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно Акту №2 здачі-приймання висновку експерта №4258-Е загальна вартість проведення експертизи становить 12426,96 грн.

Так, згідно вказаного вище висновку експерта, 09.11.2023 проведена оплата рахунку за проведення призначеної експертизи.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог до відповідача ТДВ «СГ «Оберіг», судові витрати на проведення експертизи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду просила стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на її користь 149496,71 грн. матеріальної шкоди. Судом задоволено вказану позовну вимогу частково, та стягнуто з відповідача 134717,02 грн., що в пропорції до задоволених вимог становить 90,11%.

Відтак, суд вважає, що з позивача на користь відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» підлягає стягненню 1229,03 грн. судових витрат на залучення експерта (12426,96 грн.*9,89% (100%-90,11%)). Решту судових витрат на залучення експерта слід покласти на відповідача ТДВ «СГ «Оберіг».

Окрім того, позивач також просить стягнути з відповідачів витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

З договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №0148-ц, додатку №2 від 07.02.2023 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №0148-ц, детального опису робіт від 25.11.2024, вбачається, що загальна сума витрат на правову (правничу допомогу) позивачу становить 18000,0 гривень.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, з огляду на положення ч.3 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначенні його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст.ст.6, 627 ЦК України).

У даній справі правнича допомога надавалась позивачу на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 0148-ц від 07.02.2023, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч».

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 25.11.2024, правова допомога надавалась в наступному обсязі: надання консультацій, узгодження правової позиції, опрацювання законодавчої бази; аналіз судової практики; збір необхідних доказів; формування правової позиції та вибір стратегії; підготовка та подання позовної заяви; підготовка та подання клопотання та заяв про суті справи, ознайомлення з відзивом; участь адвоката в судових засіданнях. Відтак, загальна сума витрат на правову (правничу допомогу) позивачу становить 18000 гривень.

Представником відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» подано заперечення про неспівмірність понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір до 7000 гривень.

Відтак, вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, такі слід розподілити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Так, позивач просила стягнути з відповідачів завдану шкоду в загальному розмірі 236463,89 грн. Судом стягнуто з відповідачів на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в загальному розмірі 198014,33 грн.

Частка стягнутої суми відшкодування матеріальної шкоди з відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» від загального розміру стягнутого судом, становить 68,03% ((134717,02 грн / 198014,33 грн)*100%).

Частка стягнутої суми відшкодування матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_3 від загального розміру стягнутого судом, становить 31,97% ((63297,31 грн / 198014,33 грн)*100%).

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у наступному розмірі: з відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» у розмірі 4762,10 грн.(7000грн. * 68,03%) та з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 2237,90 грн.(7000грн. * 31,97%).

Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1% від ціни позову (236463,89 грн.), тобто 2364,764грн. Відтак суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1980,15 грн., тобто з відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» у розмірі 1347,10 грн.(1980,15грн. * 68,03%) та з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 633,05 грн.(1980,15грн. * 31,97%).

На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», ст.ст.22, 979, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 76, 89, 128, 137, 141, 247, 258-259, 263, 265, 274-289, 351-356 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задоволити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 134717(сто тридцять чотири тисячі сімсот сімнадцять)грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 63297(шістдесят три тисячі двісті дев`яносто сім)грн. 31 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1347(одна тисяча триста сорок сім) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 633(шістсот тридцять три) грн. 05 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4762(чотири тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2237(дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» 1229(одна тисяча двісті двадцять дев`ять) грн. 03 коп. судових витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Васильківська, 14.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.

Головуючий Борачок М.В.