Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить суд встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 , посилаючись на необхідність прийняття спадщини після смерті близького родича. В обґрунтування вимог заявником зазначено що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її троюрідний брат ОСОБА_2 , якому за життя належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 . З 2018 року вона проживала з братом до дня його смерті, доглядаючи за ним. За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, інших спадкоємців за законом, окрім неї, не має, однак при зверненні до нотаріальної контори отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю доказів факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження вказану цивільну справу.

У судовому засіданні 09 січня 2025 року заявник ОСОБА_1 на заявлених вимогах наполягала з підстав, викладених у тексті заяви, в подальшому звернулась до суду із заявою про закінчення розгляду справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Бондаренко К. звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона з 2000 року проживає по АДРЕСА_3 , із заявницею вона познайомилась приблизно в 2018 році, коли та переїхала жити до свого брата ОСОБА_2 , який хворів та потребував догляду. ОСОБА_1 жила в квартирі по АДРЕСА_1 до березня 2020 року, до смерті ОСОБА_2 . Похованням брата займалася ОСОБА_1 , оскільки у ОСОБА_2 більше не було родичів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 її сусідка, яка живе на 5 поверсі, на поверх вище від неї. підтверджує той факт, що заявниці мешкала в квартирі АДРЕСА_2 з 2018 року по березень 2020 року зі своїм братом ОСОБА_2 ,оскільки останній потребував стороннього догляду. Вона пенсіонерка та часто сиділа із сусідами на лавочці біля під`їзду будинку і бачила, як ОСОБА_1 зранку йшла на роботу та ввечері приходила додому, в квартиру брата, де фактично і проживала. У березні 2020 року, коли помер ОСОБА_5 , його похованням займалася саме ОСОБА_1 .

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло та свідоцтв про право на спадщину за законом від 04 листопада 2008 року, ОСОБА_2 за життя належала квартирна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-18 копії свідоцтв).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

Заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Оксамитної Н.В. від 03 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру , розташовану у АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки факт проживання зі спадкодавцем на день його смерті не підтверджений документально (а.с. 10 копія постанови).

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Установлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується як копією акту від 15.11.2024, так і показами вказаних в акті свідків, допитаних в судовому засіданні.

Відповідно до наданої до суду на виконання вимог ухвали суду інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, державним нотаріусом повідомлено про заведення нею 01 серпня 2024 року спадкової справи за № 289/2024 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Єдиним спадкоємцем, яка подала заяву про прийняття спадщини, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інші спадкоємці до неї не звертались, заповіти спадкодавцем не складалися, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадковий договір не складався (а.с. 41-42).

Установлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, ураховуючи надані до суду докази та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників процесу:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул.Володимира Великого,32.

Повний текст рішення складено 22 січня 2025 р.

Суддя А.В. Ткаченко