Справа №692/1362/24
Провадження №2/707/196/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Солдат К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

15.05.2019 укладено кредитний договір № Z.41.15320.005263697 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . Після цього, 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 23356,14 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3866,79 грн., заборгованість за відсотками 01,07 грн., заборгованість за іншими процентними платежами 19388,28 грн. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № Z.41.15320.005263697 від 15.05.2019 в загальному розмірі 23356,14 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості за кредитним договором № Z.41.15320.005263697 від 15.05.2019 в розмірі 23356,14 грн., а також судові витрати.

1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачки також не надходило.

1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Судом встановлено, що 15.05.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладено договір кредиту № Z.41.15320.005263697.

Відповідно до розділу 1 вказаного Договору, Банк надає позичальнику кредит у розмірі 11600 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із умовами Договору. Кредит надається строком на 12 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 0,01 % річних від залишку суми кредиту, а також визначено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

В п. 6.1 вказаного Договору, сторони погодили графік щомісячних платежів, в якому викладені суми грошових коштів, які ОСОБА_1 щомісячно повертає АТ «Ідея Банк» з метою належного виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. Зокрема, загальна сума плати за обслуговування кредитної заборгованості за 12 місяців вказана у розмірі 6124 грн. 80 коп.

Крім того, відповідачкою 15 травня 2019 року підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання відповідачці кредиту, які є аналогічними умовам, які викладені у вказаному кредитному договорі.

2.2. 25 липня 2023 року між ТОВ «Свеа Фінанс» та АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №01.02-31/23.

Відповідно до п.2.1 Договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору свої Права Вимоги, а фактор приймає права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.2.2 Договору факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.3.1 Договору факторингу, загальна сума фінансування фактором клієнту під відступлення прав вимоги становить 12 163 508 гривень 00 копійок та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3. Сума фінансування згідно Договору (Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3), що підлягає перерахуванню на рахунок клієнта становить 11 963 508 гривень 00 копійок.

Згідно з п.5.1 Договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього договору.

Згідно з платіжною інструкцією № 9217 від 26 липня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» перерахувала на рахунок АТ «Ідея Банк» 11 963 508 гривень 00 копійок як оплату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z.41.15320.005263697від 15.05.2019 у загальній сумі 23356,14 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3866,79 грн., заборгованість за відсотками 01,07 грн., заборгованість за іншими процентними платежами 19388,28 грн.

2.3. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № Z.41.15320.005263697від 15.05.2019 заборгованість ОСОБА_1 у загальній сумі становить 23356,14 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 3866,79 грн., заборгованість за відсотками 01,07 грн., заборгованість за іншими процентними платежами 19388,28 грн.

Зі змісту виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Ідея Банк» видно, що відповідачка 15.05.2019 отримала кредит в сумі 11600 грн., після чого неодноразово вносила кошти для погашення кредитної заборгованості.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Частиною 1ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з статями626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

3.2.За приписами пункту 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

3.3. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачкою, видачу кредиту відповідачці, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та відповідачем щодо спірного договору.

Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за договором № Z.41.15320.005263697від 15.05.2019 в сумі 3866,79 грн. за основною сумою боргу.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованою суму в боргу в розмірі 19388,28 грн. за іншими процентними платежами та суму заборгованості за процентами в розмірі 1,07 грн., виходячи з наступного.

Зі змісту п. 1.4 та п. 6.1 кредитного договору видно, що сторони погодили графік щомісячних платежів, в якому викладені суми грошових коштів, які ОСОБА_1 щомісячно повертає АТ «Ідея Банк» з метою належного виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. Зокрема, загальна сума плати за обслуговування кредитної заборгованості за 12 місяців вказана у розмірі 6124 грн. 80 коп., а загальна сума процентів за користування кредитом вказана у розмірі 0,62 грн.

При цьому відповідно до п. 2.6 договору Банк має право нараховувати проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості до повного повернення кредиту лише у разі вимоги банку про дострокове повернення кредиту.

В даному випадку відсутні докази того, що банк вимагав дострокового повернення кредиту до закінчення 12 місяців надання кредиту, а тому суд вважає, що були відсутні підстави для нарахування процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості поза межами 12 місячного строку кредитування. Однак, заявлені позивачем до стягнення суми процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості значно перевищують ті платежі, які вказані у Графіку платежів у кредитному договорі.

З виписки по рахунку відповідачки видно, що в період з 15.05.2019 по 27.02.2020 відповідачка внесла в рахунок плати за обслуговування кредитної заборгованості загальну суму в розмірі 3875,12 грн., а також внесла в рахунок сплати відсотків 0,67 грн. Тобто, відповідачка повністю сплатила суму відсотків за користування кредитом згідно з Графіком платежів, а також не сплатила лише 2249 грн. 68 коп. плати за обслуговування кредитної заборгованості згідно з Графіком платежів (6124,80 - 3875,12).

4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідачка свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим станом на теперішній час утворилася заборгованість в загальній сумі 6116,47 грн., (сума кредиту 3866 грн. 79 коп. + 2249 грн. 68 коп. плати за обслуговування кредитної заборгованості), яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Інша сума заявлених вимог є необґрунтованою і у задоволенні цих вимог слід відмовити.

5. Розподіл судових витрат

5.1.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 15.11.2024 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 26,30 % вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 637 грн. 09 коп. (2422,40 грн. х 0,2630).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, бульв. Вацлави Гавели, буд. 6з) заборгованість за кредитним договором № Z.41.15320.005263697від 15.05.2019 в розмірі 6116 (шість тисяч сто шістнадцять) грн. 47 коп., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 3866 грн. 79 коп., заборгованість за іншими процентними платежами 2249 грн. 68 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, бульв. Вацлави Гавели, буд. 6з) судові витрати в розмірі 637 (шістсот тридцять сім) грн. 09 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін