Справа № 643/8725/15-ц
Провадження № 4-с/643/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Цимбалюк С. В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій просить:

визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції стосовно не зняття арештів та інших обтяжень, які накладені у виконавчому провадженні № 52343714 за постановами від 26.09.2016, від 19.09.2018, від 20.09.2018 та від 15.08.2023 на майно та кошти боржника ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та зобов`язати державного виконавця (службову/посадову особу) Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешти та інші обтяження з майна та коштів боржника ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), які накладені у виконавчому провадженні № 52343714 за постановами від 26.09.2016, від 19.09.2018, від 20.09.2018 та від 15.08.2023.

Вимоги обґрунтовані, серед іншого, тим, що не зняття обтяжень, застосованих у межах виконавчого провадження № 52343714, є протиправним, оскільки боржником сплачено повну суму заборгованості.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2024 року прийнято до розгляду зазначену скаргу, запропоновано учасникам справи надати свої пояснення та заперечення.

17 січня 2025 року до Московського районного суду м. Харкова від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла заява про розгляд скарги без участі його представника.

21 січня 2025 року до Московського районного суду м. Харкова від старшого державного виконавця Меженського В. В. надійшло клопотання в якому останній просить відмовити у задоволенні скарги та проводити її розгляд без участі представника Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ.

21 січня 2025 року до Московського районного суду м. Харкова від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без участі скаржника та його представника.

Суд, дослідивши матеріали скарги та заперечень, заслухавши думку учасників провадження, встановив таке.

На виконанні Салтівського ВДВС у місті Харкові СМУ Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №52343714 - виконавчий лист №643/8725-15-ц Московського районного суду м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» суми боргу у розмірі 32862,09 дол. США та 27656,54 грн.

26.09.2016 за виконавчим провадженням №52343714 постановою державного виконавця Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області МАШКІНОКЮ І. О. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу.

19.09.2018 за виконавчим провадженням №52343714 постановою заступника начальника Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ТРОФІМОВОЮ Т. М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах) в банках.

20.09.2018 за виконавчим провадженням №52343714 постановою заступника начальника Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ТРОФІМОВОЮ Т. М. звернуто стягнення на майно боржника.

15.08.2023 за виконавчим провадженням №52343714 постановою державного виконавця Салтівського ВДВС у місті Харкові СМУ Міністерства юстиції МЕЖЕНСЬКОГО В. В. звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника.

01.11.2023 постановою державного виконавця Салтівського ВДВС у місті Харкові СМУ Міністерства юстиції МЕЖЕНСЬКОГО В. В. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення, а дії спрямовані щодо виявлення такого майна виявились безрезультатними.

При цьому, ОСОБА_3 (другий боржник за судовим рішенням) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно довідки АТ «Укрексімбанк» від 14.06.2024, ОСОБА_1 в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, кредит погашено.

Також, з листа АТ «Укрексімбанк» від 14.06.2024 слідує, що у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за Кредитним договором від 20.12.2006 № 6806С79, укладеним між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_1 , та, як наслідок, припиненням Іпотечного договору від 20.12.2006 № 6806Z309, банк просить державного реєстратора зняти заборону відчуження нерухомого майна та зареєструвати припинення обтяження на нерухоме майно.

16.10.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Цимбалюк С. В. звернувся до Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ із заявою про скасування обтяжень та арештів, які були накладені в межах виконавчого провадження № 52343714.

Відповідь на зазначену вище заяву виконавчою службою надано не було.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено обов`язковість судових рішень до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

При цьому, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження за виконавчим документом, який був виданий судом, та майнових претензій з боку стягувача за цим же виконавчим документом, - втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном є невиправданим.

Такі мотиви узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах 01.11.2021 у справі № 21/170-08 від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15-ц, від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11, що свідчить про сталу судову практику з цього приводу.

Враховуючи те, що 01.11.2023 постановою державного виконавця Салтівського ВДВС у місті Харкові СМУ Міністерства юстиції МЕЖЕНСЬКОГО В. В. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), суд доходить висновку, що підлягають скасуванню всі обтяження, які було вжито органами ДВС по відношенню до боржника ОСОБА_1 , оскільки рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.09.2016 по справі № 643/8725/15-ц виконане поза межами виконавчого провадження.

Окремо суд зазначає, що Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції не подано жодних пояснень чи заперечень, лише висловлено заперечення щодо задоволення скарги, а надані документи не спростовують обставин викладених вище, а навпаки свідчать про наявність порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчих дій.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Керуючись ст. 259, 260, 261, 354, 451 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції стосовно не зняття арештів та інших обтяжень, які накладені у виконавчому провадженні № 52343714 за постановами від 26.09.2016, від 19.09.2018, від 20.09.2018 та від 15.08.2023 на майно та кошти боржника ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешти та інші обтяження з майна та коштів боржника ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), які накладені у виконавчому провадженні № 52343714 за постановами від 26.09.2016, від 19.09.2018, від 20.09.2018 та від 15.08.2023.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного текста ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 січня 2025 року.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО