справа № 631/23/25
провадження № 2-д/631/1/25
У Х В А Л А

14 січня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Пархоменко І. О., розглянувши матеріали доручення словацького суду про вручення судових документів ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Зі СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшло доручення словацького суду про вручення судових документів ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про прийняття судового доручення до виконання суд виходить з наступного.

Питання виконання доручення іноземних судів на території України регламентоване розділом ХІ ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Згідно ч. 2 ст. 500 ЦПК України, судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно: 1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці; 2) не належить до юрисдикції цього суду; 3) суперечить законам або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Одночасно, виконання доручення іноземних судів на території України здійснюється з урахуванням приписів Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27 червня 2008 року (далі Інструкція).

Згідно з п 1.1., 1.2. Загальних положень ця Інструкція визначає порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах , та використовується у разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою.

Пункт 1.4. загальних положень Інструкції унормовує, що обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою. Заяви і застереження, висловлені державами до міжнародного договору, є його невід`ємною частиною. При застосуванні багатостороннього міжнародного договору України його положення діють з урахуванням заяв і застережень України, висловлених у законі під час ратифікації чи приєднання, та відповідної іноземної держави. Посилання на такий міжнародний договір у дорученні є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 п. 3.1 Інструкції доручення іноземного компетентного органу про вручення документів, про отримання доказів, про виконання інших процесуальних дій виконуються відповідно до чинного законодавства України з урахуванням положень міжнародного договору України, на підставі якого воно надійшло.

У супровідному листі СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ про направлення до Нововодолазького районного суду Харківської області доручення словацького суду про вручення судових документів ОСОБА_1 зазначено, що доручення необхідно виконати з урахуванням розділу VІ Інструкції.

У той же час, у разі коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах для вручення за кордоном, застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, прийнята 15 листопада 1965 року, до якої Україна приєдналася згідно з Законом України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах» №2052-III від 19 жовтня 2000 року (із заявами та застереженнями), що набула чинності 01 грудня 2001 року (далі Конвенція), до якої приєдналась і Словаччина.

Тобто до правовідносин щодо вручення судових документів ОСОБА_1 необхідно застосовувати положення зазначеної Конвенції.

За змістом ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Правилами ст. 5 Конвенції визначено, що Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої статті 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Одночасно за правилами п. 3.3 Інструкції, у разі якщо документи, що підлягають врученню відповідно до отриманого іноземного доручення про вручення, не викладені державною мовою України або мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, Мін`юст повертає таке доручення до іноземного компетентного органу, за винятком випадків, коли є підстави вважати, що особа, якій мають бути вручені документи, розуміє мову, якою вони викладені, або інших випадків, передбачених міжнародним договором України.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що всі документи, що мають бути вручені, підлягають обов`язковому перекладу на українську мову.

Разом з тим, за п. 6.10.1 Інструкції, якщо в проханні про вручення документів зазначено, що документи необхідно вручити у спосіб, визначений частиною другою статті 5 Конвенції про вручення, або якщо документи, які підлягають врученню, не містять перекладу українською мовою, міжрегіональне управління або його відповідний структурний підрозділ, отримавши доручення про вручення, надсилає особі, якій необхідно вручити документи (адресату), за поштовою адресою, вказаною в дорученні, відповідне повідомлення із зазначенням строку, у який особі пропонується з`явитись до міжрегіонального управління або його відповідного структурного підрозділу для одержання документів.

Як убачається із матеріалів, скерованих СХІДНИМ МІЖРЕГІОНАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ до суду, доручення не містить належним чином засвідчених документів іноземного суду з його перекладом на українську мову, що позбавляє суд можливості встановити зміст документів, які підлягають врученню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 500 ЦПК України, судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно суперечить законам або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Наведені вище обставини є суттєвими для виконання судового доручення іноземного суду й підлягають урахуванню при вирішенні судом питання про прийняття зазначеного доручення до виконання.

За таких підстав суд позбавлений можливості виконати вказане судове доручення, позаяк документи словацького суду, які підлягають врученню, не перекладені на українську мову, не засвідчені у встановленому законом порядку, а відтак судове доручення підлягає поверненню до СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ без виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 500, 501 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У прийнятті до виконання доручення словацького суду про вручення судових документів ОСОБА_1 відмовити.

Матеріали доручення словацького суду про вручення судових документів ОСОБА_1 повернути до СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. О. Пархоменко