Справа № 472/855/24
Провадження №2/472/57/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Тустановського А.О.,

за участю секретаря - Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Заявлені вимоги мотивують тим, що 26 вересня 2023 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №5828151. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 Кредитного договору.

Згідно п. 1.2 Договору сума кредиту становить 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що вона ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Мілоан» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті miloan.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Даний кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 29.01.2024 року до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25487 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 7000 грн., заборгованості за відсотками 17556 грн. та сумою заборгованості за комісією 931 грн..

22 вересня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №101690588. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Даний кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 Кредитного договору.

Відповідно п. 1.2 Договору сума кредиту становить 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Мілоан» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті miloan.ua . Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 29 січня 2024 року до Договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35543,75 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 000 грн., заборгованості за відсотками 24543,75 грн. та заборгованості за комісією 1000 грн..

22 вересня 2023 року між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №1013515, відповідно до умов якого ТОВ "Селфі кредит" надало кредитні кошти в сумі 4700,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 9.6 Кредитного договору.

30 травня 2024 року між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 30052024, відповідно до якого ТОВ "Селфі кредит" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1013515 від 22.09.2023 року, який укладений між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 . Відповідно до реєстру боржників ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30653,40 грн., з яких: 4700 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 25953,40 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови кредитного договору не виконала та не повернула кредитні кошти і проценти за користування кредитом.

На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 5828151 від 26 вересня 2023 року в розмірі 25 487,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 556,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 931,00 грн. заборгованість за комісією; заборгованість за кредитним договором № 101690588 від 22 вересня 2023 року в розмірі 35 543,75 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25543,75 грн. сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн. заборгованість за комісією; заборгованість за кредитним договором № 1013515 від 22 вересня 2023 року в розмірі 30653,40 грн., з яких: 4700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25953,40 грн. сума заборгованості за процентами. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 91684,15 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10 грудня 2024 року до суду від представника відповідача Губської Ю.О. надійшли додаткові пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що у разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою/кредитом кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1054, 1055 ЦК України, суд повинен установити наявність між кредитором і відповідачем правовідносин за кредитним договором, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору і його умови. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, від 13 грудня 2017 року у справі № 6- 996цс17, та постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18), від 14 квітня 2020 року у справі № 628/3909/15 (провадження № 61-42915св18), від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17 (провадження № 61-9694св20), від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17 (провадження № 61-4389св21).

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

З доказів наявних у матеріалах справи, які надано позивачем вбачається: Договір № 5828151 та Договір № 101690588 не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме Відповідачем.

Зокрема, в розділі Реквізити Договору № 5828151 та Договору № 101690588 містяться реквізити Позичальника з зазначенням особистих даних Відповідача, проте без підпису. Аналогічна ситуація із Заявою на отримання кредиту № 5828151 від 26.09.2023 р. та Заявою на отримання кредиту № 101690588 від 22.09.2023 р.

Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Позивачем зазначено лише регламентований порядок заповнення анкети та укладання кредитного договору на веб-сайті надавача платіжних послуг.

Саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що веб-сайт в мережі Інтернет www.tengo.ua належить саме ТОВ «Мілоан», як і відсутній відповідний документ на підтвердження того, що відповідачка отримувала смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором.

Посилання позивача на заповнення позичальником - відповідачем форми на сайті товариства і зазначенням власної банківської картки є бездоказовими та нічим не підтвердженими, тим паче, що в Заявах на отримання кредиту надана позивачем, не містить номеру карткового банківського рахунку. Крім того, згідно п. 2.1. Договорів, кредит надавався товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 . У той же час, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів позичальнику відповідно до вимог ст. ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. Відтак, Позивачем не доведено, що позичальнику надано кредитні грошові кошти в строк, у розмірі та на умовах встановлених договорами.

Щодо кредитного договору № 1013515 від 22.09.2023 року, то в цій частині встановлено, що згідно п. 2.1 Договору встановлено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_2 та згідно п.2.2. Договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 22.09.2023 року або 23.09.2023 року.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів Відповідачу відповідно до вимог ст. ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. Тим паче, що сам Договір містить вказівку про те, що грошові кошти перераховуються протягом двох днів. Отже в даному випадку доведення факту передання грошових коштів та дати їх передання є обов`язком Позивача у справі.

Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів). Зокрема, ні в змісті кредитного договору, ні в будь-яких інших документах оформлених при наданні кредитних коштів, всупереч вимогам чинного законодавства, реквізити повного карткового рахунку відповідачки не зазначено. До того ж, слід звернути увагу на те, що номер платіжної картки є частково зашифрованим і всіх позначень 16 значного номеру картки не містить. Банківські реквізити позичальника, згідно матеріалів справи є невизначеними.

Відтак, жодних належних доказів того, що Позивач виконав свої зобов`язання та передав Відповідачу грошові кошти, в матеріалах справи немає, що ставить під сумнів ідентифікацію Відповідача.

Як зазначив Верховний Суд у своїх висновках, для того, щоб виник обов`язок повернути борг слід довести і факт передачі коштів. За відсутності факту передання суми позики/кредиту, навіть з підписаним договором, то такий договір вважається неукладеним. Зокрема, до такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 02.11.2023 по справі № 758/16339/17; від 01.11.2023 по справі № 754/2295/22; від 20.09.2023 по справі № 760/22898/20; від 30.08.2023 по справі № 359/5357/20; від 09.08.2023 по справі № 755/16831/19; від 26.07.2023 по справі № 495/7179/19; від 12.06.2023 по справі № 727/2968/20; від 27.04.2023 по справі № 161/11436/21.

Крім того, матеріали справи не містять обґрунтованого розрахунку суми боргу, що суперечить п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Також у даній справі не доведено факту передачі грошових коштів Кредитором Клієнту. Не надання грошових коштів Клієнту тягне за собою неукладеності Договору. З аналізу чинного законодавства прослідковується чітка заборона переуступки права неіснуючої вимоги. У такому випадку відсутнє порушене право Позивача.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, але до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відповідача.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.

З позовної заяви вбачається, що 26 вересня 2023 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №5828151 (а.с. 8-13). Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 Кредитного договору.

Згідно п. 1.2 Договору сума кредиту становить 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредит надається загальним строком на 110 днів з 26.09.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 20 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 16.10.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 14.01.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 16.10.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 14.01.2024 року (останнього дня строку кредитування).

29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 26-27). Відповідно до реєстру боржників № 1 від 29.01.2024 року до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25487 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 7000 грн., заборгованості за відсотками 17556 грн. та сумою заборгованості за комісією 931 грн. (а.с. 28,30).

22 вересня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №101690588 (а.с. 17-22). Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 Кредитного договору.

Відповідно п. 1.2 Договору сума кредиту становить 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Мілоан» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті miloan.ua . Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 22.09.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 07.10.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.01.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 07.10.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.01.2024 року (останнього дня строку кредитування).

29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 29 січня 2024 року до Договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35543,75 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 000 грн., заборгованості за відсотками 24543,75 грн. та заборгованості за комісією 1000 грн. (а.с. 29,31).

22 вересня 2023 року між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №1013515, відповідно до умов якого ТОВ "Селфі кредит" надало кредитні кошти в сумі 4700,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 9.6 Кредитного договору (а.с. 38-40).

30 травня 2024 року між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 30052024, відповідно до якого ТОВ "Селфі кредит" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1013515 від 22.09.2023 року, який укладений між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 . Відповідно до реєстру боржників ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30653,40 грн., з яких: 4700 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 25953,40 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 44-48). Відповідач умови кредитного договору не виконала та не повернула кредитні кошти і проценти за користування кредитом.

Як вбачається з доводів позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, в передбачені Договором строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатила.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.

Договір про споживчий кредит № 5828151 від 26 вересня 2023 року та Договір про споживчий кредит № 101690588 від 22 вересня 2023 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, саме Відповідачем, оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідачки не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача.

Крім того, в розділі Реквізити Договору № 5828151 від 26 вересня 2023 року та Договору № 101690588 від 22 вересня 2023 рок містяться реквізити Позичальника з зазначенням особистих даних Відповідача, проте без підпису. Буд-які документи, що підтверджують особу Позичальника в матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 2.1. Договору про споживчий кредит № 5828151 від 26 вересня 2023 року та Договору про споживчий кредит № 101690588 від 22 вересня 2023 року, кредит надавався товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 .

Але всупереч зазначеному, позивачем не надані докази перерахування коштів за договорами укладеним між відповідачем та ТОВ «Мілоан» 22 січня 2023 року та 26 вересня 2023 року.

Також згідно п.2.1 Договору про надання споживчого кредиту по продукту«NewSort» № 1013515 від 22 вересня 2023 рокувстановлено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_2 .

Згідно п.2.2. Договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 22.09.2023 року або 23.09.2023 року.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів Відповідачу відповідно до вимог ст. ст. 526, 1054, 1088 ЦК України.

Як зазначив Верховний Суд у своїх висновках, для того, щоб виник обов`язок повернути борг слід довести і факт передачі коштів. За відсутності факту передання суми позики/кредиту, навіть з підписаним договором, то такий договір вважається неукладеним.

Зокрема, до такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 02.11.2023 по справі № 758/16339/17; від 01.11.2023 по справі № 754/2295/22; від 20.09.2023 по справі № 760/22898/20; від 30.08.2023 по справі № 359/5357/20; від 09.08.2023 по справі № 755/16831/19; від 26.07.2023 по справі № 495/7179/19; від 12.06.2023 по справі № 727/2968/20; від 27.04.2023 по справі № 161/11436/21.

Кредитний Договір вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.

Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від кредитодавця договір вважається неукладеним.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц (провадження № 61-22477св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 205/5292/15-ц (провадження № 61-3741св19), від 04 березня 2020 року у справі № 632/2209/16 (провадження № 61-41934св18), від 26 травня 2021 року у справі № 405/8280/19 (провадження № 61-3411св21), від 09 серпня 2023 року у справі № 755/16831/19 (провадження № 61-17567св21).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження відомостей про передачу грошей за вищевказаними договорами та відповідно до змісту абзацу 2 частини 1 статті 1046 ЦК України, яким визначається, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на даний час підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

Враховуючи наведене та за наявності заперечень відповідача щодо отримання ним кредитних коштів, а також з огляду на ненадання позивачем суду доказів на підтвердження цих обставин в частині перерахування за умовами вказаних договорів коштів, а саме за Договором № 5828151 від 26 вересня 2023 року на суму 7 000 грн, за Договором № 101690588 від 22 вересня 2023 року на суму10000 грн. та за Договором № 1013515 від 22 вересня 2023 року на суму 4700 грн. суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 за поданим позовом боргу, який нарахований за його умовами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача, однак враховуючи, що в позові відмовлено, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 274- 279, 280-289, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський