Провадження № 2-з/522/81/25
УХВАЛА

16 січня 2025 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової Ольги Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

14.01.2025 на адресу суду надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової О.О. про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна а саме:

- квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

- квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

- нежитлових приміщень 10 та 11 поверху, загальною площею 409,8 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 (причина відсутності коду ЄДРПОУ: особа не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучені Штати Америки, адреса: 33472-4448, Сполучені Штати Америки, штат Флорида, Бойнтон Біч, Кобблстоун, Крік драйв, 9492).

Заява обґрунтована тим, що підставою для звернення до суду з цим позовом стало те, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16, яке залишено без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 18.06.2024, задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.07.2013 року в сумі 7 934 517,00 грн., яка складається з суми позики 5 200 000,00 грн., що еквівалентно 200 000,00 дол. США по курсу НБУ; процентів за позикою, нараховані відповідно до договору позики за весь строк користування позиченими коштами 2 327 208,00 грн.; 3% річних від простроченої суми 407 309,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень. Рішення суду відповідачем ОСОБА_2 досі не виконано. Позивач просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу, які були укладені ОСОБА_2 ще до винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16, але вже після подання позивачем позовної заяви про стягнення боргу, з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань перед позивачем у справі, за рахунок реалізації наявного нерухомого майна. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 вже здійснював незаконне відчуження майна під час розгляду справи щодо стягнення заборгованості, тому є імовірність того, що відповідачі знов після того як дізнаються про подану позовну заяву здійснюють відчуження нерухомого майна, що є предметом цього позову та це знов призведе до невиконання рішення суду та нових позовів. Тому існує реальна загроза невиконання судового рішення у даній справі, у разі його ухвалення на користь позивача, яка пов`язана із можливими спробами відповідачів у справі відчужити нерухоме майно, яке є предметом оскаржуваних договорів на користь третіх осіб. Відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, тому є необхідність в забезпеченні позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Заявником достатнього обґрунтованого припущення наведено не було.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20.

З огляду на викладене, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової О.О. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової Ольги Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН