УХВАЛА

20 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області «про визнання права власності на спадкове майно», -

ВСТАНОВИЛА:

06.01.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду, для розгляду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 поданої та підписаної за допомогою системи «Електронний суд» до Вінницького міського суду Вінницької області «про визнання права власності на спадкове майно», справа №127/41534/24, в якій позивач просить суд визнати за її донькою ОСОБА_3 право власності на автомобілі, як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4 . Також позивач просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки вона 6 місяців знаходиться з дитиною за кордоном та не працює (відпустка без збереження заробітної плати на час дії військового стану).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025, головуючим суддею у даній цивільній справі, обрано суддю Саєнко О.Б., якій у подальшому 14.01.2025 передані матеріали вищезгаданої справи.

Вивчивши матеріали позовної заяви, в частині вирішення клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені вказаного клопотання за необґрунтованістю, виходячи з такого.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позиція щодо необхідності підтвердження незадовільного майнового стану була викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №904/9117/17, в якій Верховний Суд вказав на те, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Також, Верховний Суд вказав на те, що вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім того, Велика Палата Верховного суду в своєї ухвалі від 20 квітня 2023 року (справа № 990/13/223 провадження № 11-22заі 23) сформувала висновок про те, що "з розуміння положень статті 8 Закону України « Про судовій збір» № 3674-VI у системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону № 3674-VI випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати не тільки, коли є умови, випадки чи коло осіб, передбачені частиною першою статті 8 цього Закону, але також зважаючи на характер (правову природу) заявлених позовних вимог, їхню спрямованість та значимість для позивача (скаржника), неможливість захистити порушене право чи захиститися від посягання на певне благо не інакше, ніж тільки через суд, ступінь взаємозалежності захисту заявленого порушеного права чи свобод від матеріальної (фінансової) спроможності реалізувати захист порушеного права шляхом звернення до суду.

З аналізу наведених положень випливає, що за загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу".

Отже у вищевказані справі Велика Палата Верховного суду прийшла до висновку, що "з доданих до апеляційної скарги виписки по картці/рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» від 16 січня 2023 року № 6ЕABVG53DNE1TLO та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 березня 2023 року № 0210-23-00229 за період з I по IV квартал 2022 року можна визначити, що скаржник не отримував доходів. Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у скаржника немає інших доходів. Також, посилання скаржника на відсутність у нього рухомого майна, не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності зі згаданими вище документами може слугувати підставою для звільнення скаржника від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання апеляційної скарги в цій справі".

В даній позовній заяві позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення її від сплати судового збору посилається на те, що вона 6 місяців знаходиться з дитиною за кордоном та не працює (відпустка без збереження заробітної плати на час дії військового стану), однак позивачем не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що підтверджують її скрутне матеріальне становище, що відповідно унеможливлює здійснити оплату нею судового збору.

Тому суд відмовляє у задоволені клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору за подачу даного позову до суду за необгрунтованістю.

Суд вважає, що позовна заява позивача підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до положень ч.1 ст.4 закону «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (дата подачі позову 23.12.2024) прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, зі змісту позовних вимог, судом убачається, що позивачем заявлено до суду вимоги майнового характеру, а саме про визнання за нею права власності на автомобілі, при цьому позивач не послалася у позові та недодала до позову належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості автомобілів марки «Mercedes-Benz Vito» та «Nissan Almera» на час зверення нею до суду з даним позовом.

При цьому суд виснуває,що позивачем помилково зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру.

Таким чином, позивачу слід зазначити розмір ціни позову виходячи з фактичної (ринкової) спірних автомобілів, станом на день звернення до суду, з посланням на доказ про вартість такого майна, надати суду відповідні документи, що підтверджують вартість такого майна (звіт про оцінку транспортних засобів) та сплатити судовій збір за вимоги майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 гривень, надавши суду на підтвердження сплати судового збору оригінал відповідної квитанції.

Платіжні реквізити: Отримувач коштів ГУК у Вінн. обл./Вінницьк. р-н/22030101, Код , Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Рахунок UA0002071, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Окрім того, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, позивачем у позові відповідачем зазначено Вінницький міський суд Вінницької області (можливо помилково), однак зі змісту позовної заяви взагалі не убачається яке відношення до даного позову має Вінницький міський суд Вінницької області (не зазначено, яким чином суд, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача ОСОБА_1 ), в свою чергу, з позову судом убачається, що є інші спадкоємці за законом, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 (друга дружина померлого ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6 ).

Окрім вказаного, відповідно до ч.7 ст.43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 до позову не долучено доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу, копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Зазначені вище недоліки позовної заяви перешкоджають суду вирішити питання про прийняття позову та відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Згідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового зборуза подачу даного позову до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області «про визнання права власності на спадкове майно», - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що вона має виправити вказаний в ухвалі недолік, в строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Якщо в цей же строк не буде виправлений вказаний недолік позовної заяви, то вона буде вважатися судом неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Олена САЄНКО