УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року

м. Київ

справа № 296/7422/23

провадження № 61-101ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Шевчук Людмила Миколаївна, про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом.

Корольовський районний суд м. Житомира рішенням від 09 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовив.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку протокольну ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 06 лютого 2024 року.

Житомирський апеляційний суд ухвалою від 02 грудня 2024 року повернув апеляційну скаргу, яка її подала.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на протокольну ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу, оскаржувані судові рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на такі підстави.

Щодо протокольної ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року колегія суддів зауважує, що право на касаційне оскарження такого судового рішення визначене пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, за змістом якого учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 381 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Інформація в Єдиному державному реєстрі судових рішень дає підстави для висновку про те, що Житомирський апеляційний суд не приймав постанову за результатами апеляційного перегляду протокольну ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року.

За таких умов у заявника відповідно до процедури касаційного оскарження судових рішень на час подання цієї касаційної скарги не виникло право на касаційне оскарження протокольної ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на зазначене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження протокольної ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року слід відмовити.

Стосовно прийняття до розгляду касаційної скарги в частині оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року колегія суддів дійшла такого висновку.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на протокольну ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року, оскільки не врахував того, що форма ухвали суду не впливає на можливість її оскарження окремо від рішення суду, а отже суд дійшов помилкового висновку про неможливість оскарження в апеляційному порядку протокольної ухвали.

Отже, ухвалу суду апеляційної інстанції заявник оскаржує на підставі абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, суд апеляційної інстанції керувався тим, що протокольна ухвала про відмову у долученні доказів до матеріалів справи не входить до визначеного законом вичерпного переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України.

Так, право на апеляційне оскарження судових рішень місцевого суду визначене частиною першою статті 352 ЦПК України, за змістом якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В частині першій статті 353 ЦПК України уточнено, які ухвали місцевого суду особа може оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У рішенні від 09 жовтня 2024 року Корольовський районний суд міста Житомира зазначив: «06.02.2024 протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотань позивача про долучення доказів, задоволено клопотання представника відповідача про допит свідка ОСОБА_3 , закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду».

Про те, що протокольною ухвалою місцевого суду, яку оскаржила ОСОБА_1 в апеляційному порядку, було вирішено питання про відмову у задоволенні клопотань позивача про долучення доказів, зазначає заявник і в касаційній скарзі.

Серед вичерпного переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення місцевого суду, відсутня ухвала про відмову у задоволенні клопотання позивача про долучення доказів, а отже відповідно до приписів процесуального закону таке судове рішення не підлягає касаційному оскарженню окремо від рішення суду.

За змістом пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких умов Житомирський апеляційний суд не порушив норму процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з огляду на неможливість апеляційного перегляду ухвали місцевого суду окремо від рішення суду.

Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують та зводяться до суб`єктивного тлумачення норм процесуального права, відмінного від чинної правозастосовної практики.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги, оскільки зазначена відповідачем підстава касаційного оскарження не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Шевчук Людмила Миколаївна, про усунення від права на спадкування за законом.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров