(2-о/199/79/25)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді Кошлі А.О.

з участю секретаря судового засідання Кахикало А.С.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Міністерство оборони України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заінтересована особа - Міністерство оборони України.

В обґрунтування заяви вказано, що заявник є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув під час виконання бойового завдання, в результаті ворожого артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Бахмут, Бахмутського району, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із загибеллю сина-військовослужбовця заявник звернувся із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги. Проте за результатами розгляду документів комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів, оскільки виявлено розбіжності в написанні прізвища батька загиблого військовослужбовця, так у батька вказано « ОСОБА_3 », загиблий « ОСОБА_4 ». Враховуючи те, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні заявник вимоги викладені у заяві підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив на заяву, згідно якого представник заінтересованої особи просив суд розглянути справу за його відсутності, заперечував щодо задоволення заяви, з підстав наявності спору про право.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_5 показала суду, що ОСОБА_1 , є її колишнім чоловіком, вони разом із заявником зверталися із заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина. Заявник є батьком ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши письмові матеріали по справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Дніпропетровськ, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 . Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , відомості станом на 17.11.2023 року ОСОБА_1 . Тоді як первинна інформація, станом на 21.10.1997 року вказана ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження батьком заявника зазначено, мовою оригіналу « ОСОБА_6 », мати « ОСОБА_7 ». Згідно паспорта громадянина України батька заявника, зазначено ОСОБА_6 , згідно паспорта громадянина України матері заявника, зазначено ОСОБА_8 . Тобто вбачається розбіжності при перекладі з російської мови на українську.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від ІНФОРМАЦІЯ_6 . Місце народження м. Дніпропетровськ, батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 . Аналогічні відомості відображені у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , виданого повторно 15.11.2023 року.

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.03.2005 року 23.01.2003 року зроблено запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» вказано, що громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 25.09.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Також вбачається наявність відмінювання при написанні прізвища заявника: є та е.

Згідно долучених документів щодо проходження військової служби, підтверджено, що старшого солдата ОСОБА_2 призначено стрільцем-снайпером… та з 05.05.2023 року зараховано до списків особового складу вч НОМЕР_3 (витяг із наказу № 128 від 05.05.2023). Зі списків особового складу ЗСУ виключений у зв`язку із загибеллю з 26.08.2023 року (витяг з наказу № 302-РС від 08.09.2023). Згідно долученої довідки від 03.09.2023 року зазначено, що старший солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 23.08.2023 по 24.08.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області.

Згідно сповіщення від 28.08.2023 року № 507 повідомлено про загибель старшого солдата вч НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок артилерійського обстрілу противником в районі населеного пункту Бахмут Бахмутьського району Донецької області. На підтвердження чого надано також лікарське свідоцтво про смерть від 28.08.2023 року № 5933 та свідоцтво про смерть від 31.08.2023 року.

Як підтверджено витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва у колишнього військовослужбовця (протокол № 2260 від 23.10.2023), вказано, що травма старшого солдата ОСОБА_2 1995 року народження, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Вирішуючи заяву по суті вимог, суд виходить з такого.

Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Дані правовідносини регулюються п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, якщо це тягне за собою настання певних правових наслідків.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі -одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 16-1 вищевказаного Закону (в редакції станом на день загибелі ОСОБА_2 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, і утриманці загиблого (померлого).

В судовому засіданні встановлено, що розбіжності в документах, які підтверджують родинний зв`язок між заявником та його загиблим сином, створюють перешкоди в реалізації права на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина.

Аналізуючи наявні у справі докази, пояснення осіб, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню, факт родинних відносин підтверджено, водночас доказів на спростовування такого факту заінтересованою особою надано не було. Щодо посилання представника заінтересованої особи на наявність спору про право, то такі обставини судом не встановлено, а сам факт незгоди заінтересованої особи з вимогами заявника не є беззаперечним підтвердженням існування спору про право.Встановлення факту саме того, що у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища військовослужбовця та батька, які неможливо усунути іншим шляхом, не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про будь - яке право.

Окрім того судом установлено, що заявнику не відмовлено у задоволенні заяви про призначення одноразової грошової допомоги, натомість було повідомлено про необхідність надати додатково рішення суду про встановлення факту родинних відносин між ним та загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 .

Оскільки заявник не отримав відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, тому відсутні підстави стверджувати, що в нього наявний спір із уповноваженим органом.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши надані докази, ураховуючи, що факт, який просить встановити заявник, повністю доводиться наданими доказами та має для заявника юридичне значення, від встановлення якого залежить реалізація його права на отримання одноразової грошової допомоги, іншого порядку встановлення даного факту немає, тому вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі ч.7 ст. 294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315, 316, 319, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Міністерство оборони України - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (загинув у зоні військових дій) є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Міністерство оборони України, , юридична адреса: м. Київ, проспект Повітряних сил України,6.

Повний текст рішення складений 20.01.2025 року.

Суддя А.О. Кошля

20.01.2025