Справа № 676/8039/24
Номер провадження 2/676/721/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/8039/24 за позовом ОСОБА_1 , до Староушицької селищної ради, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, скасування у державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

26.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, скасування у державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою суду від 27.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

20.12.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1083120 від 22.11.2024 року вказує, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, його довірительці належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1546 га, яка знаходиться на території Староушицької селищної ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

В травні 2024 року позивачка виявила, що належна їй земельна ділянка відсутня в системі Державного земельного кадастру. В подальшому, ОСОБА_1 замовила технічну документацію, із землеустрою з метою відновлення меж власної земельної ділянки та внесення відомостей щодо неї у систему Державного земельного кадастру. В ході розробки технічної документації їй стало відомо, що належна їй земельна ділянка накладається на частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0349, що є комунальною власністю Староушицької селищної ради. Як стало відомо позивачці, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, земельні ділянки, загальною площею 1382,6031 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Староушицької селищної ОТГ, в тому числі і земельну ділянку ОСОБА_1 , було передано у комунальну власність Староушицькій селищній раді Кам`янець-Подільського району. При цьому було складено акт приймання-передачі земельної ділянки із державної у комунальну власність. Згідно вищевказаного Наказу ГУ Держгеокадастру, Староушицька селищна рада своїм рішенням прийняла спірну ділянку з державної власності у комунальну. В подальшому, державним реєстратором Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 12,2305 га кадастровий номер :05:004:0349 за Староушицькою селищною радою.

Тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. І просить суд скасувати Наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, акт приймання-передачі та рішення Староушицької селищної ради, щодо неправомірної передачі у комунальну власність земельної ділянки, власником якої вона являється та скасувати її державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі.

Представник позивачки ОСОБА_2 , надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує і проситьїх задовольнити в повному обсязі.

Уповноважена особа Головного управління держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О., яка діє за довіреністю від 02.11.2023 року про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином.Подала відзив на позов,просить в задоволенні його відмовити.

Селищний голова Тимчук А.С., надіслав заяву про розгляд справи у відсутності представника Староушицької селищної ради. Позовні вимоги визнають повністю.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до

ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ N?725430, ОСОБА_1 , належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1546 га, що розташована на території Староушицької селищної ради Кам?янець-Подільського району. Вказаний Державний акт виданий позивачці на підставі Розпорядження Кам?янець-Подільської РДА від 22.01.2008 року N?27/2008 р.

В позовній заяві представник позивачки адвокат Рудик В.М., вказує, що в травні 2024 року ОСОБА_1 виявила, що належна їй земельна ділянка відсутня в системі

Державного земельного кадастру.

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до спеціалізованої землевпорядної організації , де замовила технічну документацію із землеустрою з метою відновлення меж власної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1546 га та внесення відомостей щодо неї у систему Державного земельного кадастру.

При розробці технічної документації позивачці стало відомо, що її земельна ділянка накладається на частину земельної ділянки, площею 12,2305 га з кадастровим номером :05:004:0349, що є комунальною власністю Староушицької селищної ради.

Згодом, було встановлено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.06.2018 року N?22-3360-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Староушицькій селищній раді Кам?янець-Подільського району Хмельницької області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1382,6031 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Староушицької селищної об?єднаної територіальної громади, в тому числі земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,2305 га, кадастровий номер

:05:004:0349 (n. 42 додатку до наказу).

06.06.2018 року між ГУ Держгеокадастру у Хмельницької області та Староушицькою селищною радою на підставі Наказу від 06.06.2018 року N?22-3360-сг складено акт приймання-передачі земельної ділянки із державної у комунальну власність, та на згадану земельну ділянку площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349 (n. 44 додатку до акту).

Рішенням сесії Староушицької селищної ради від 19.07.2018 року N?5 у комунальну власність Староушицької селищної ради прийнято з державної власності, згідно Наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.06.2018 року N?22-3360-сг та акту приймання-передачі від 06.06.2018 року, земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1382,6031 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Староушицької селищної територіальної громади, в т.ч. земельну ділянку площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349.

30.10.2018 року державним реєстратором Кам?янець-Подільської районної державної адміністрації Распаркіною Н.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі Наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.06.2018 року N?22-3360-сг, акту приймання-передачі від 06.06.2018 року та рішення Староушицької селищної ради від 19.07.2018 року N?5, зареєстровано право комунальної власності Староушицької селищної ради на земельну ділянку, площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349, номер запису про право власності 28714033.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб?єктами права власності на землю, згідно п. а ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: угод про придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції від 12.10.2010 року) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ч.1 та 2 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на 12.10.2010 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку визначеному ч. 1 ст. 128 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції станом на 12.10.2010 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 140 Земельного кодексу України визначено підстави припинення права власності на: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємців; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом; примусове вилучення земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності.

Отже, жодна з перерахованих у ст. 140 ЗК України підстав не виникла, відтак можна вважати, що ОСОБА_1 з моменту отримання Державного акту у 2010 році по сьогоднішній день є законним власником земельної ділянки, площею 0,1546 га.

Згідно ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права

власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно п. г ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійснии.

Відповідачами в порушення права позивачки, було віднесено земельну ділянку площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349 до державної власності та в подальшому передано її в комунальну власність Староушицької селищної ради. Фактично спірна частина цієї земельної ділянки вибула з державної власності на підставі Розпорядження Кам?янець-Подільської РДА від 22.01.2008 року N?27/2008 р. та на момент появи оскаржуваних рішень перебувала у приватній власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід?ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв?язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв?язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід?ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом І частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства остиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв?язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід?ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадового особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Згідно п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 року N?1051 (в редакції на момент державної реєстрації

ділянки) Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1.???відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2.???електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

???за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

???відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

???робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

???надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені У підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77, 85 цього Порядку в разі:

??невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства;

???розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Таким чином, з урахуванням наведеної норми, державний кадастровий реєстратор,встановивши розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 , мав би відмовити у державній реєстрації земельної ділянки площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України від 07.07.2011 року N? 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом): Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

В редакції Земельного кодексу України (чинної до 01.01.2013 р.), яка діяла на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку, а саме в ст. 126 зазначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 10 розд. VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 222 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 , рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до Держгеокадастру, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до п. 223 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 , Держгеокадастр розглядає скарги на рішення Державного кадастрового реєстратора про державну реєстрацію земельної ділянки (крім випадків, коли щодо земельної ділянки наявний судовий спір).

Відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У даному випадку, для відновлення права позивачки необхідно скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :05:004:0349, оскільки реєстрація цієї земельної ділянки в державному земельному кадастрі є перешкодою в реєстрації в державному земельному кадастрі земельної ділянки.

Відповідно до абзацу четвертого п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.06.2018 року № 22-3360-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06.06.2018 року в частині передачі у комунальну власність Староушицької селищної ради земельної ділянки, площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349 та рішення Староушицької селищної ради від 19.07.2018 року № 5 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області» в частині прийняття у комунальну власність земельної ділянки ,площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349, з одночасним припиненням права власності Староушицької селищної ради на земельну ділянку площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349, що зареєстроване 30.10.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 28714033.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 12,2305 га, кадастровий номер :05:004:0349.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 січня 2025 року.

Суддя Л.М. Шевцова