Справа № 444/4367/24
Провадження № 2/444/284/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (с. Туринка, Львівський р-н, Львівська обл.), ОСОБА_2 (с. Туринка, Львівський р-н, Львівська обл.), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (с. Туринка, Львівський р-н, Львівська обл.) до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (пл. Вічева, 1, м. Жовква, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 . Після його смерті залишилося наступне спадкове майно: 1/7 частина житлового будинку АДРЕСА_2 . Спадкоємцем майна ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_1 . Відповідно до рішенням Виконавчого комітету Туринківської сільської ради від 30.03.2018р. №14 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_2 » розподілено частки бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_2 за: ОСОБА_7 1/7 частина, ОСОБА_1 1/7 частина, ОСОБА_2 1/7 частина, ОСОБА_8 1/7 частина, ОСОБА_4 1/7 частина, ОСОБА_5 1/7 частина, ОСОБА_6 1/7 частина. ОСОБА_8 змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » змінила у зв`язку з одруженням. ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з речових прав на нерухоме майно з приводу реєстрації права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору, однак реєстратором було відмовлено у реєстрації такого через зміни у діючому законодавстві. Просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (в тому числі 1/7 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ; Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ; Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ; Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ; Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися, однак представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 .

З копії свідоцтва про одруження НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_10 у 1967 році, у зв`язку із цим дружина змінила прізвище на ОСОБА_11 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_8 у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Відповідно до рішенням Виконавчого комітету Туринківської сільської ради від 30.03.2018р. №14 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_2 » розподілено частки бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_2 за: ОСОБА_7 1/7 частина, ОСОБА_1 1/7 частина, ОСОБА_2 1/7 частина, ОСОБА_8 1/7 частина, ОСОБА_4 1/7 частина, ОСОБА_5 1/7 частина, ОСОБА_6 1/7 частина, що підтверджується копією даного рішення.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 15 травня 1987 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_3 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 .

З копії листа № 208/01-16 від 15 березня 2023 року Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області вбачається, що нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянці ОСОБА_1 відмовила, оскільки не визначена частка померлого в майні.

З довідки № 1948, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 08 травня 2023 року, вбачається, що станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_3 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 15.05.1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому №87 від 16.04.1987 року.

З копії спадкової справи № 193/2010 вбачається, що після смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини подано ОСОБА_1 . З копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.04.2010 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 є ОСОБА_1 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_7 та позивачі не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору по АДРЕСА_2 .

Спадщина після померлого ОСОБА_7 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину, суд бере до уваги копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.04.2010 року, з яких вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 є ОСОБА_1 .

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2008 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (в тому числі 1/7 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.