БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1619/24
Провадження № 2-о/730/4/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту належності документа, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт належності одній і тій же особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників №4 колгоспу «Комуніст» у частині записів про трудову діяльність за період з 1987 року по 2000 рік включно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що встановлення даного факту їй потрібно для призначення пенсії за віком. Однак на її звернення від 25.10.2024р. рішенням відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області їй у цьому було відмовлено, оскільки до страхового стажу не зараховано період роботи в колективному сільськогосподарському підприємстві з 1987 по 2000 роки згідно довідки правонаступника СТОВ «Дружба-Нова» №37 від 15.02.2023р., так як у Книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1987-2000 роки щодо неї зроблено записи як ОСОБА_1 , що не відповідає її паспортним даним ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що її та ряду інших працівників колективного сільськогосподарського підприємства трудова книжка за спірний період роботи була втрачена, за її відновленням вона не зверталась, оскільки правонаступником була заведена нова трудова книжка. Однак, при зверненні до органу ПФУ для отриманням пенсії за віком їй відмовлено у зарахуванні 14 років трудового стажу через написання у Книзі по-батькові ініціалом. Факт її трудової діяльності можуть підтвердити свідки, які працювали на той час із нею, але працівники ПФУ від них показань не відбирали, а до суду їх викликати вважає за недоцільне. Своєю відмовою в зарахуванні тривалого періоду трудового стажу орган ПФУ порушує її право на пенсійне забезпечення за віком.

Заінтересована особа була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, надіслала письмові пояснення від 09.01.2025р., у яких клопоче про розгляд в їх відсутність та прийняти законне й обгрунтоване рішення. Посилається на відсутність переконливих доказів щодо належності уточнюючої довідки №37 від 15.02.2023р. заявнику, про що зазначено в акті перевірки достовірності видачі документів. поданих для оформлення пенсії від 15.10.2024р.; період роботи заявника з 01.01.1999р. зараховано до страхового стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. У зв`язку з цим, між заявником і органом ПФУ існує спір щодо права на отримання пенсії, який має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Високе Борзнянського району Чернігівської області, після укладення 06 лютого 1986 року шлюбу з ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 , яке відповідає відомостям її паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Борзнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 28.02.1996р. Колесник зареєстрована й проживає у АДРЕСА_1 .

За довідкою СТОВ «Дружба-Нова» №38 від 15.02.2023р. дане товариство є правонаступником (шляхом приєднання) СТОВ «Галайбинське», яке в свою чергу створено в процесі реорганізації шляхом перетворення та є правонаступником КСП «Зоря» с. Галайбино, яке є правонаступником колгоспу «Комуніст».

У реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , зокрема й за час її роботи протягом 1999-2000 років у СТОВ «Галайбинське».

СТОВ «Дружба-Нова» на підставі Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1987-2011 роки видало уточнюючу довідку №37 від 15.02.2023р. з відомостями про кількість вироблених ОСОБА_1 трудоднів (людиноднів) за період 1987-2011 років.

Водночас у Книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників №4 колгоспу «Комуніст» с. Галайбино маються записи про роботу громадянки ОСОБА_1 на різних посадах у період 1987-2000 років.

Листом-відповіддю від 11.12.2024р. відділ обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії згідно поданої заяви від 25.10.2024р., посилаючись на те, що за результатами розгляду доданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи з вересня 1987 року по грудень 2011 року згідно уточнюючої довідки №37 від 15.02.2023р., оскільки в акті перевірки достовірності видачі документів, поданих для оформлення пенсії від 15.10.2024р. №2500-0904-1/7247 зазначено, що в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1987-2000 роки внесено ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 згідно паспорта НОМЕР_2 , виданого 28.02.1996р. Борзнянським РВ УМВС України в Чернігівській області (період роботи з 01.01.1999р. зараховано до страхового стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу).

Листом за №195 від 05.12.2024р. СТОВ «Дружба-Нова» повідомило, що Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1987-2011 роки містять лише прізвище працівника з ініціалами, у зв`язку з чим факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку або ж за наявності свідків через адвоката.

Трудова книжка НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 заведена СТОВ «Дружба-Нова» лише з 16 січня 2013 року, записи про попередню роботу заявника в ній відсутні.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За змістом положень ч.7 ст.19, ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Приписами ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ,

який посвідчує факт, що має юридичне значення; для цього заявник разом

із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того,

що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено

із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відтак, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Правова природа виниклих між учасниками цієї справи відносин регламентується положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

У ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

За приписами ч.1 ст.105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники, застраховані особи, пенсіонери, члени їхніх сімей мають право на оскарження рішень, дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб в адміністративному порядку у порядку підлеглості до керівника виконавчого органу Пенсійного фонду, посадовою особою якого винесено оскаржуване рішення, вчинено дії (бездіяльність), а в разі відмови у задоволенні скарги - до органу Пенсійного фонду вищого рівня та/або до адміністративного суду.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом положень п.2, 17 Порядку у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків. За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку (п.26 Порядку).

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_5 та доданих до неї матеріалів, встановлення факту належності правоустановлюючого документу Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників №4 колгоспу «Комуніст» у частині записів про трудову діяльність за період 1987-2000 років, заявниці потрібно для призначення пенсії за віком, у чому територіальний орган ПФУ їй відмовляє.

Приписами ч.1 ст.5 КАС України регламентовано право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, Пенсійний фонд України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення, перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі доведення факту належності їй правоустановлюючого документа про трудову діяльність.

Прикметно, що ГУ ПФУ в Чернігівській області як у своєму листі-відповіді від 11.12.2024р., так і в письмових поясненнях по справі, фактично відмовляє ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду трудової діяльності з 1987 року по 01.01.1999р.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі №370/2598/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц, від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21), які підлягають застосуванню до спірних правовідносин у силу ч.4 ст.263 ЦПК України.

Відтак, з урахуванням викладених обставин, суд констатує, що між ОСОБА_1 та уповноваженим органом Пенсійного фонду України виник спір, який за предметом та можливими правовими наслідками існує у сфері публічно-правових відносин (реалізації прав у сфері пенсійного забезпечення), у зв`язку з чим не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що з урахуванням визначених законом завдань цивільного судочинства, є недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні в порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь якого спору про право.

Крім того, учасниками справи не надано суду доказів вичерпання всіх можливостей використання позасудового порядку встановлення необхідного заявнику факту, зокрема підтвердження спірного стажу роботи органом Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2, 17 Порядку), адже ні з наданих ОСОБА_1 доказів та пояснень у судовому засіданні, ні з листа-відповіді відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області від 11.12.2024р., ні з письмових пояснень ГУ ПФУ в Чернігівській області від 09.01.2025р., не вбачається цієї обставини. Водночас у даній своїй заяві ОСОБА_1 посилається на громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які працювали з нею в колгоспі й можуть засвідчити необхідний заявникові факт.

З огляду на окреслені обставини суд не вважає застосовуваними у даній справі п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та постанову Верховного Суду від 20.08.2018р. (справа №545/1472/17), оскільки правовідносини у порівнювальних справах не є релевантними, сільськогосподарське підприємство не припинило свою діяльність, має юридичного правонаступника й в уточнюючій довідці №37 від 15.02.2023р. за відсутності записів у трудовій книжці фактично підтвердило необхідний ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком трудовий стаж, проти зарахування якого заперечує орган ПФУ, після чого учасники справи не в повній мірі вичерпали досудовий порядок встановлення юридичного факту, у зв`язку з чим між заявником та суб`єктом владних повноважень існує публічно-правовий спір; вищенаведені постанови Великої Палати Верховного Суду прийняті в часі пізніше й мають ієрархію та пріоритет у застосуванні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, провадження у цій справі за заявою ОСОБА_8 підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, роз`яснивши заявникові про віднесення розгляду вказаної справи до юрисдикції адміністративного суду, зокрема, з огляду на суб`єктивний склад учасників, їх місцезнаходження та предмет позову до компетенції Чернігівського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 19, 255, 256, 258-261, 293, 294, 315 ЦПК України, ст.4, 5, 19 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту належності документа закрити.

Роз`яснити заявникові право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець