УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

справа № 758/13876/20

провадження № 61-17612ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві

та Київській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 118 400 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року зазначені Головним управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Заявнику запропоновано протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали надати суду заяву, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та надати документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Стельмаша Р. М. в інтересах Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області залишено без руху для усунення недоліків: надання належних доказів на підтвердження повноважень Стельмаша Р. М. на вчинення дій від цієї юридичної особи; надання доказів на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року продовжено Головному управлінню Служби безпеки України у м. Києві та Київській області строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області визнано неподаною та повернуто.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме для подання заяви про поновлення строку з зазначенням інших підстав для його поновлення, а також для надання доказів сплати судового збору у строк, встановлений судом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року у відкритті апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, за апеляційною скаргою Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року відмовлено.

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Служби безпеки України у м. Києві

та Київській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте заявником не зазначено відповідних відомостей щодо себе.

Подана касаційна скарга не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

У поданій касаційній скарзі заявник не зазначає обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням у ній підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбачених (передбаченої) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); надати копії касаційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23 уточнено попередній висновок та зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в ЄДР, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 58 ЦПК, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з ЄДР як на достовірні.

Заявником не надано документів, визначених частиною третьою статті 58 ЦПК,

які можуть підтвердити повноваження за правилами самопредставництва, так само як і відповідних відомостей з ЄДР.

Доданих до касаційної скарги документів не достатньо для засвідчення наявності у ОСОБА_2 трудових відносин із заявником станом на момент подання касаційної скарги, встановлення його трудових обов`язків та права на здійснення самопредставництва юридичної особи.

З огляду на вищезазначене особі, яка підписала касаційну скаргу,необхідно уточнити свої повноваження та долучити відповідні докази до уточненої редакції касаційної скарги.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві

та Київській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець