ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/547/25 Справа № 212/246/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

заявник- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року, постановлену суддею Дехтою Р.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 12 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі за текстом ТОВ «ФК ««Інвестохіллс Веста») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року по цивільній справі №212/246/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0146/08/05-КЕ.

26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0146/08/05-КЕ.

Також зазначало, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Веста» за №06/08-2019 від 06 серпня 2019 року «Про перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Веста» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ТОВ «Фінансова компанія «Веста» (КОД ) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (КОД ), в зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (КОД ) виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Веста» (КОД ).

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (, місце знаходження:04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111), у виконавчому провадженні №52286575 (Боржник ОСОБА_1 ), що відкрите на підставі виконавчого листа №212/246/15-ц, який видав Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

У зв`язку з чим, заявник просив замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форм» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у справі №212/246/15-ц щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 0146/08/05-КЕ.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року заяву ТОВ «ФК ««Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у справі №212/246/15-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Також, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким захищено права громадян, які отримали кредити в іноземній валюті. А укладені договори про відступлення права є нікчемними.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_1 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду за встановленою підсудністю, представника заявника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України однією з основних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Відповідно до законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №222/2187/19 (провадження №61-9649св20).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 липня 2015 року змінено, з викладенням другого та третього абзаців резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за договором кредиту №0146/08/05-КЕ та договорами поруки №0146-Р1, 0146-Р2, укладеними 24 квітня 2008 року, відповідно, між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Банк Форум», між Акціонерним комерційним банком «Банк Форум» та ОСОБА_2 , між Акціонерним комерційним банком «Банк Форум» та ОСОБА_3 в сумі 591 125 (п`ятсот дев`яносто одна тисяча сто двадцять п`ять) грн. 75 коп., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 21 615,77 доларів США, що еквівалентно 326 528,75 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 1003,70 доларів США, що еквівалентно 15161,94 грн., пені за простроченим кредитом та процентами 16512,27 доларів США, що еквівалентно 249435,06 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» судовий збір в рівних частинах з кожного по 1827 грн.».

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 23 грудня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року залишено без змін.

Також судом встановлено, що 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0146/08/05-КЕ.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Веста» за №06/08-2019 від 06 серпня 2019 року «Про перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Веста» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ТОВ «Фінансова компанія «Веста» змінило назву на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», в зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Веста».

Постановою державного виконавця від 19 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження №52286575 з примусового виконання виконавчого листа №2/212/1219/15 виданого 07 жовтня 2015 року. Виконавче провадження завершено 07 квітня 2021 року на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 29 червня 2021 року, відкрито виконавче провадження №65932730 за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з примусового виконання виконавчого листа №212/246/15-ц, виданого 18 серпня 2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0146/08/05-КЕ.

У березні 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», суд першої інстанції в своїй ухвалі посилався на те, що до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшло право вимоги за виконавчим документом, виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення заборгованості за кредитним договором у справі №212/246/15-ц та замінив вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум», як сторону виконавчого провадження, на правонаступника - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15 жовтня 2009 року, остаточне від 15 січня 2010 року) Європейський суд з прав людини констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).

Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо нікчемності договору про відступлення прав вимоги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Судом першої інстанції не встановлено, що Договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним, докази які б свідчили про визнання Договору відступлення недійсним в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону №1304-VII протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Таким чином, установлений Законом мораторій не передбачає втрату права на стягнення боргу або ж звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, то він не може бути мотивом для відмови в задоволенні заяви, а є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на, предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вимог заяви про заміну стягувача є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: