Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1026/24
Провадження № 2/273/505/25
У х в а л а

про передачу справи за підсудністю

21 січня 2025 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д. С. розглянувши матеріали справи за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прибори Павла Івановича до Державного спеціалізованого підприємства "Північна Пуща" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Прибора Павло Іванович звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 06.06.2024 відкрито провадження у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.12.2024 головуючим суддею у справі визначено суддю Бєлкіну Д.С..

Відповідно до ст. ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 3 ст. 263 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Вказана норма прямо передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з трудових відносин крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідачем у даній справі є Державне спеціалізоване підприємство "Північна Пуща" .

Як встановлено судом, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.11.2024 року відкрито провадження у справі №911/3104/24 про банкрутство Державного спеціалізованого підприємства "Північна Пуща" ( а.с. 72) .

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Як передбачено ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідач у справі є юридичною особою, є боржником у справі про банкрутство, тому вимоги до вказаного відповідача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вказаний спір має розглядатися судом, який порушив провадження у справі про банкрутство Державного спеціалізованого підприємства "Північна Пуща" .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Проте такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу № 2597-VIII. Поряд з тим, частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Проаналізувавши викладене, з метою забезпечення ефективного та якнайшвидшого захисту трудових прав позивача, внаслідок змін у правовому статусі відповідача справа належить до виключної підсудності іншого суду - господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а тому суд вважає за необхідне передати матеріали даної справи до Господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 255, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИЛА :

Матеріали цивільної справи № 273/1026/24 за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прибори Павла Івановича до Державного спеціалізованого підприємства "Північна Пуща" про стягнення заборгованості по заробітній платі передати Господарському суду Київської області (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С.Бєлкіна