Справа № 738/2281/24
№ провадження 2/738/18/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Менської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Менської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на майно, яке вона за життя фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте юридично його не оформила. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , який станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , а членом двору була його дружина ОСОБА_2 .. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги після померлої ОСОБА_2 звернувся до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 05 листопада 2024 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року у зв`язку з витребування документів підготовче засідання у справі було відкладено на 28 листопада 2024 року.

У зв`язку з ненаданням суду витребуваних документів підготовче засідання у справі неодноразово відкладалося, останній раз на 06 січня 2024 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 січня 2025 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, від останнього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Менської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги, згідно з погосподарським обліком книги №10 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , зареєстрований з 25 січня 1977 року до 17 грудня 2000 року, виписаний у зв`язку зі смертю, членами двору його дружина ОСОБА_2 , зареєстрована з 25 січня 1977 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , виписана у зв`язку зі смертю.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Чернігові помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , яка своєчасно прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_3 , а саме доглядала за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли речі померлого, що підтверджується довідками, виданими Киселівською сільською радою Менського району Чернігівської області.

Згідно з повідомленням №3508/01-17 від 11 грудня 2024 року Державного нотаріального архіву Чернігівської області та з інформаційною довідкою із спадкового реєстру №79506265 від 11 грудня 2024 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.58, 59).

Отже, ОСОБА_2 в силу положень статей 548, 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_3 , проте юридично її не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на майно, успадковане нею після смерті ОСОБА_3 .

Спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Як вбачається з довідки від 23 грудня 2005 року, виданої Киселіської сільської ради, ОСОБА_2 з 1957 року до 01 січня 2001 року була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , виписана у зв`язку зі смертю.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №96/2006 ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, в установлений законом строк звернувся до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 ..

01 березня 2006 року державним нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження та на право на земельну частку (пай) у землі КСП «Світанок».

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 12 вересня 2024 року за №1416/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Згідно з інформаційною довідкою №160, наданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 17 травня 2024 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, веранди а-1 (збудовані в 1955 році), літньої кухні Б (збудована в 1975 році), сараю В (збудований в 1985 році), сараю Г, погреба Д (збудовані в 1955 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить.

Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ФОП ОСОБА_4 09 вересня 2024 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , складає 87207 грн.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого.

Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6).

Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , належало у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тобто по 1/2 частці кожному.

Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 успадкувала належну за життя її чоловіку 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим її частка у спірному будинку збільшилась, вона стала власником вказаного будинку в цілому.

Враховуючи, що право на частку у спірному будинку за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення його позовної заяви у повному обсязі та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ..

Керуючись статтями 120, 123, 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, статтями 4, 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Менської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача:

ОСОБА_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

Менська міська рада, місцезнаходження: вул. Героїв АТО 6, Мена Чернігівська область, індекс 15600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:

Менська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Армійська, 1 м. Мена Чернігівська область.

Суддя Н.В. Волошина