Провадження № 2/162/42/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21 жовтня 2024 року.

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Камінь-Каширського районного суду Волинської області.

Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 листопада 2024 року позовну заяву передано за підсудністю Любешівському районному суду Волинської області.

Позов з додатками надійшов до Любешівського районного суду Волинської області 09 грудня 2024 року

Ухвалою від 10 грудня 2024 року у справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

На призначені час та дату судового розгляду сторони не з`явилися.

Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі.

Відповідач подала письмову заяву про розгляд справи без неї та про визнання позову.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 09 лютого 2013 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом тривалого часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач у письмовій заяві від 21 січня 2025 року позов визнала.

Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, позов необхідно задовольнити.

Питання розподілу судових витрат.

Позивач сплатив 1211,20 гривень судового збору при поданні позову.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта стягнути з відповідача у користь позивача.

Висновок суду щодо позовних вимог.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Копію рішення після набрання ним законної сили скерувати у Любешівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_1 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук