Справа №: 343/2565/23
Провадження №: 2/343/151/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/2565/23 за позовом ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради і скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб:

позивачка просить визнати незаконним та скасувати рішення Старомізунської сільської ради від 29.03.2007 № 242-5/2007 та рішення Старомізунської сільської ради від 03.04.2008 № 466-11/2008, якими передано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд кадастровий номер :01:005:0473; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведену 28.12.2009 відділом Івано-Франківська РФ ДП ЦДЗК за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, площею 0,0528 га, кадастровий номер :01:005:0473.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 . За нею та їхнім спільним сином ОСОБА_4 суд визнав право власності на спадкове майно як за спадкоємцями першої черги, за кожним по частці будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Для обслуговування будинку і господарських будівель за вказаною вище адресою ОСОБА_5 за життя була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,10 га. Під час розгляду справи судом було досліджено, в тому числі, схему цієї земельної ділянки, на який розміщене будинковолодіння, та встановлено її конфігурацію та площу. Після набуття права власності на домоволодіння, вона будь-яких дій щодо земельної ділянки, яка розміщена під ним, не вчиняла, із заявами про передачу таких до сільської ради не зверталася. Їй не відомо, чи вчиняв такі дії й її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 останній помер.

Вона продовжила проживати у своєму будинку та користуватися земельною ділянкою, виділеною для його обслуговування. У зв`язку з війською агресією Росії проти України до неї приїхала дочка та вирішила покращити житлово-побутові умови, в тому числі встановити водяний насос. Тоді в них виникли непорозуміння з сусідами, які брали воду з їх криниці, з приводу користуватися земельною ділянкою, на якій розміщене її домоволодіння, які запевнили, що через їх подвір`я проходить дорога до будинку ОСОБА_2 .

Вона звернулася у селищну раду, де їй стано відомо, що начебто вона та її син ще 28.12.2009 зареєстрували право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0473. Реєстрацію проводила ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішень Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 29.03.2007 № 242-5/2007 та від 03.04.2008 № 466-11/2008. Також у ДЗК зазначено, що їм видано державний акт, що посвідчує право власності № НОМЕР_1 від 28.12.2009.

З рішеннями Старомізунської сільської ради вона не згідна та вважає їх незаконними, оскільки за такими рішеннями земельна ділянка для обслуговування їх будинковолодіння зменшилася у розмірі майже вдвічі. Крім того, відповідно до плану меж земельної ділянки, на даний час в її користуванні згідно фактичних меж перебуває земельна ділянка площею 0,0659 га, а, згідно з витягом про право власності, їй та сину передано земельну ділянку площею 0,0528 га. Хоча у зв`язку з переходом права власності на будинок з господарськими спорудами, до неї перейшло право власності на земельну ділянку для їх обслуговування пропорційно до частки у будинковолодінні: 1/2 частини ділянки їй, що становить 0,05 га, та така ж частина синові, що разом становить 0,10 га. За рахунок чого площа земельної ділянки зменшилася майже в половину невідомо. Жодних рішень щодо вилучення частини земельної ділянки чи зменшення її площі орган місцевого самоврядування не приймав.

Також указала, що межі земельної ділянки та її конфігурація, які визначені на підставі спірних рішень, не відповідають реальним межам її землекористування. Вони позбавляють її і права власності на частину земельної ділянки, на якій розташований один із об`єктів її домоволодіння

Оскільки передача земельної ділянки здійснена без погодження з нею, за відсутності її заяви про таку передачу та без урахування рішення сільської ради від 1993 року, яким попередньо сільська рада передала земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_6 , що є порушенням її прав, тому такі рішення слід визнати незаконними та скасувати. З метою ефективного захисту її прав необхідно також скасувати і державну реєстрацію земельної ділянки.

Від представника відповідача - Вигодської селищної ради поступив відзив на позов, у якому він зазначив, що рішенням Старомізунської сільської Ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 50 безоплатно у приватну власність ОСОБА_5 передано земельну ділянку для обслуговування будинку і господарських споруд, площею 0,10 га, однак державна реєстрація права власності на земельну ділянку за його життя оформлена не була.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2006 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнано право власності на будинковолодіння по 1/2 частині кожному, яке находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

30 січня 2007 року за реєстраційним номером 17657984 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації прийнято рішення про реєстрацію права власності домоволодіння.

Рішенням Старомізунської сільської ради від 20.03.2007 №242-5/2007 "Про передачу у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд", на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у спільну сумісну власність останніх передано земельну ділянку, площею 0,0567 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок та визначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 необхідно замовити в ліцензованій землевпорядній організації виготовлення Державного акта на право власності на земельну ділянку, який слід зареєструвати в органах державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Рішенням Старомізунської сільської ради від 03.04.2008 №466-11/2008 "Про уточнення площі земельної ділянки, яка передається у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд", уточнено площу переданої земельної ділянки з 0,0567 га на 0,0528 га.

На підставі вищезгаданих рішень ОСОБА_4 у видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №762875 від 28.12.2009, площа земельної ділянки - 0,0528 га.

При прийнятті рішення Старомізунськоюї сільською радою від 20.03.2007 №242-5/2007 "Про передачу у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд", Старомізунська сілька рада керувалася вимогами чинного законодавства. Позивачка фактично користується земельною ділянкою іншою площею, аніж їй виділена рішенням Старомізунської сільської ради.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Кобилинець Т.В. - подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При прийнятті рішення взяти до уваги надані докази та визнання позову відповідачем. Судові витрати по справі просила залишити за позивачкою та з відповідача не стягувати.

Представник відповідача - Вигодської селищної ради - в судове засідання не з`явився, у системі "Електронний суд" сформував заяву про визнання позову, в якій зазначив, що оскільки між Вигодською селищною радою та позивачкою врегульовано спір в позасудовому порядку, докази чого навні в матеріалах справи, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судове засідання просить проводити за його вісдутності.

Третя особа - ОСОБА_2 - у судове засідання не з`явився, його представники - адвокати Воробець Р.М. та Шиян Л.І. подали письмові заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа - ОСОБА_3 - у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Кажук В.Б. просив проводити розгляд справи за їх відсутності, вказав, що позовні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити, про що подав заяву.

Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі:

згідно з ухвалою від 13.10.2023, суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання, визнав за заявою позивача третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2

31 жовтня 2023 року позивачка подала заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої суд відмовив, про що постановив ухвалу від 02.11.2023.

07 листопада 2023 року від відповідача - Вигодської селищної ради - поступив відзив на позов.

07 листопада 2023 року позивачка подала клопотання про залучення третьої особи та заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Згідно з ухвалою від 07.11.2023, суд залучив до участі у справі ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

23 листопада 2023 року представниця позивачки подала клопотання про відкладення розгляду справи. Суд протокольною ухвалою від 23.11.2023 оголосив у підготочому судовому засіданні перерву.

05 грудня 2023 року позивачка подала клопотання про витребування доказів (копій будівельних паспортів третіх осіб та рішення щодо виділення їм земельних ділянок).

В підготовчому судовому засіданні 05.12.2023 представники третіх осіб просили надати їм можливість вивчити подане клопотання, з`ясувати у своїх довірителів чи наявні у них витребовувані докази, та у разі їх наявності долучити такі добровільно, у зв`язку з чим в підготовчому судовому засіданні суд оголосив перерву.

У підготовчому судовому засіданні 11.12.2023 представник третьої особи ОСОБА_3 - адвокат Кажук В.Б. долучив до матеріалів справи рішення про передачу його довірителю та його батькові безоплатно у приватну власність земельних ділянок. Третя особа ОСОБА_2 та його представниця - адвокатка Шиян Л.І. в підготовче судове засідання не з`явилися. З урахуванням указаного представниця позивачки в підготовчому судовому засіданні просила клопотання про витребування доказів не вирішувати, оскільки представником ОСОБА_3 частково долучено докази, які вони просять витребувати, у ОСОБА_2 та його представниці у зв`язку з їх неявкою не представилось можливим встановити, які документи вони мають намір долучити, що зумовило необхідність уточнити вимоги по витребуванню доказів. У зв`язку з цим строк підготовчого провадження просила продовжити.

11 грудня 2023 року суд продовжнив строк проведення підготовчого провадження.

В підготовчому судовому засіданні 15.12.2023 представники третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 долучили докази на підтвердження належності земельних ділянок останнім. У зв`язку з чим, представниця позивачки просила не вирішувати клопотання про витребування доказів, а в підготовчому судовому засіданні оголосити перерву для підготовки клопотання про призначення експертизи, що суд задоволив протокольною ухвалою від 15.12.2023

08 січня 2024 року позивачка подала клопотання про призначення земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою. За клопотанням учасників справи з метою ознайомлення із поданим клопотанням про призначення експертизи, суд оголосив у підготовчому судовому засіданні перерву.

09 січня 2024 року суд відклав підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою представників відповідача та третьої особи Шльомака З.Д.

11 січня 2024 року представник відповідача у системі "Електронний суд" сформував клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ухвалою від 12.01.2024, суд призначив комплексну земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою. Провадження у справі зупинив та 06.02.2024 направив матеріали цивільної справи № 343/2565/23 до експертної установи.

26 лютого 2024 року на електронну адресу суду та 28 лютого 2024 року на поштову адресу суду поступили клопотання експертів про погодження більш розумного строку проведення експертизи, а також про надання додаткових матеріалів та проведення обстеження.

27 лютого 2024 року суд поновив провадження для вирішення клопотання експерта, про що постановив відповідну ухвалу.

В підготовчому судовому засіданні 04.03.2024 суд задоволив клопотання представниці позивачки та оголосив перерву для звернення останньої із запитом з метою отримання доказів, які просить надати експерт для проведення експертизи.

В підготовчому судовому засіданні 22.03.2024 суд задоволив клопотання сторони позивачки та оголосив перерву, надавши можливість отримати відповіді на запит.

29 березня 2024 року представник третьої особи - адвокат Кажук В.Б. подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності його довірителя.

29 березня 2024 року представниця позивачки подала клопотання про витребування доказів та про його розгляд за її відсутності та відсутності її довірительки.

Згідно з ухвалою від 29.03.2024, суд витребував із Головного управління Держгеокадастру Івано-Франківської області копії поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :0100:0473 та правовстановлюючих документів на земельні ділянки по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

15 квітня 2024 року з Головного управління Держгеокадастру Івано-Франківської області надійшла витребовувана судом копія поземельної книги та копія державного акта, а також надано відповідь щодо інших витребовуваних доказів.

15 квітня 2024 року представники позивачки та відповідача подали клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності.

Відповідно до ухвали від 15.04.2024, суд задоволив частково клопотання експертів про надання додаткових матеріалів та направив до експертної установи копії поземельної книги, державних актів та викопіювання з генерального плану села Старий Мізунь.

26 липня та 29 липня 2024 року з експертної установи надійшли повідомлення про орієнтовані строки виконання експертизи, а 10 вересня та 12 вересня 2023 року - документи про вартість експертизи та необхідність здійснення оплати.

23 жовтня 2024 року представниця позивачки подала клопотання, в якому вказала, що її довірителька відмовляється від проведення експертизи, у зв`язку з чим просить поновити провадження у справі та продовжити розгляд справи.

Згідно з ухвалою від 23.10.2024, суд поновив провадження у справі, залишивши без виконання ухвалу суду від 12.01.2024.

27 листопада 2024 року матеріали справи № 343/2565/23 та додаткові матеріали надійшли на адресу суду.

В підготовчому судовому засіданні 17.12.2024 представниця позивачки надала додаткові докази, які суд протокольною ухвалою цього ж дня долучив до матеріалів справи.

Відповідно до ухвали від 17.12.2024, суд закрив підготовче провадження, справу призначив до судового розгляду.

03 січня 2025 року представники третьої особи - Шльомака З.Д. подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

08 січня 2025 року представник третьої особи - Сеневича В.Д. подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

14 січня 2025 року представник відповідача у системі "Електронний суд" сформував заяву про визнання позову. Розгляд справи просив проводити за відсутності представника Вигодської селищної ради.

14 січня 2025 року представниця позивачки - адвокат Кобилинець Т.В. - подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити та завершувати за їх відсутності.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, оскільки земельною комісією врегульовано спірне питання та можливість облаштування заїзду за межами господарства позивачки, що погодили сусідні землекористувачі.

При цьому селищна рада не вправі самостійно скасовувати рішення та державну реєстрацію земельної ділянки, тому спір підлягає вирішенню у судовому порядку на підставі письмових заяв учасників судового розгляду.

З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

як зазначила позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 .

Після його смерті право власності на належне йому спадкове майно, а саме на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, шопи, стодоли, стайні, шопи, вбиральні, криниці, воріт та огорожі, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за кожним по 1/2 частці, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2006 (а.с. 12). Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на що вказує Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13391456 від 30.01.2007 (а.с. 15).

ОСОБА_5 на підставі рішення Старомізунської сільської ради народних депутатів № 50 "Про приватизацію земель в с. Старий Мізунь" від 29.12.1993, було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку та господарських споруд площею 0,10 га (а.с. 16).

У зв`язку з пререходом права власності на житловий будинок, сільська рада вирішила передати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельну ділянку, площею 0,0567 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, про що свідчить рішення Старомізунської сільської ради від 20.03.2007 № 242-5/2007. У своєму рішенні сільська рада також вирішила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 слід замовити в ліцензованій землевпорядній організації виготовлення Державного акта на право власності на земельну ділянку, який зареєструвати в органах державної реєстрації у встановленому законом порядку (а.с. 17).

Позивачка зазначає, що вона не зверталася до сільської ради із заявою про передачу їй земельної ділянки для обслуговування успадкованої нею частки будинковолодіння. Жодних документів з даного приводу не підписувала, своє право на земельну ділянку не оформляла.

Відповідно до рішення Старомізунської сільської ради від 03.04.2008 № 466-11/2008, уточнено площу земельної ділянки, яка передана рішенням сільської ради від 29.03.2007 № 242-5/2007 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, з 0,0567 га на 0,0528 га (а.с. 18).

На земельну ділянку, площею 0,0528 га, що в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯИ № 765875 від 25.12.2009. Кадастровий номер земельної ділянки :0100:0473. Співвласниками земельної ділянки вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/2 частці (а.с. 19, 103-105, 240-241).

Як убачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 023 від 11.08.2023, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :0100:0473, площею 0,0528, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що в АДРЕСА_1 , зареєстровано 28.12.2009 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (а.с. 13).

До матеріалів справи долучено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування ж/будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 122-143), а також поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим № 010050473, яка відкрита 28.12.2009 (а.с. 225-237).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 18.07.2016 (а.с. 11).

Після його смерті позивачка продовжила проживати в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , та користуватися земельною ділянкою, на якій він розміщений.

Як установлено з матеріалів справи, межівниками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Указане підтверджується даними виданого ОСОБА_2 плану, де його земельна ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,0768 га, яка передана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, по межі від Б до В межує із земельною ділянкою ОСОБА_5 (а.с. 20, 106-107), а також даними плану, який виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, де вказано, що така по межі від А до Б межує із земельною ділянкою ОСОБА_5 (а.с. 86).

Земельні ділянки для обслуговування будинку та господарських споруд були передані у приватну власність ОСОБА_2 у розмірі 0,08 га, ОСОБА_3 у розмірі 0,10 га на підставі рішення Старомізунської сільської ради № 41 від 02.12.1993, на що вказують витяги з таких рішень (а.с. 54, 79-80).

При цьому з матеріалів справи встановлено, що вказана вище земельна ділянка ОСОБА_2 розташована в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 - у АДРЕСА_1 .

Між указаними межівниками виник спір щодо можливості користування заїздом до домогосподарства ОСОБА_2 , який, згідно з викопіюванням із генерального плану населеного пункту с. Старий Мізунь Калуського району (а.с. 238), проходить повз земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Остання ж уважає, що саме через прийняття сільською радою оскаржуваних рішень виникла ситуація, за якої такий заїзд проходить безпосередньо через її земельну ділянку, оскільки фактично площа її земельної ділянки зменшена, чим відділяє від її домоволодіння одну із господарських споруд, яка належить до її домогосподарства та залишилась поза межами виділеної, в тому числі, для її обслуговування ділянки.

Як вбачається з даних із Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 02.10.2006, домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку (літ. А), шопи (літ. Б), стодоли (літ. В), стайні (літ. Г), шопи (літ. Д), вбиральні (літ. Е), криниці (№ 1), воріт (№ 2), огорожі (№ 3) (а.с. 22-23).

Згідно з даними з Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який виготовлено 14.06.2023 на ім`я ОСОБА_1 , домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку (літ. А), погреба (літ. Б), стодоли (літ. В), стайні (літ. Г), майстерні (літ. Д), вбиральні (літ. Е), навісу (літ. Є), криниці (№ 1), воріт (№ 2), огорожі (№ 3), огорожі (№ 4) (а.с. 24-25).

В довідці № 2176 від 14.06.2023, яка видана ФОП " ОСОБА_8 ", зазначено, що в ході проведення обстеження 14.06.2023 будинковолодіння за вказаною вище адресою було встановлено, що житлова площа житлового буднику (літ. А) зменшилася за рахунок встановлення пічок, загальна площа збільшилась за рахунок прибудови веранди. Літера "Б" - погріб та "Д" - майтерня - зміна назв та заміна стін без порушень існуючих конструкцій. На земельній ділянці зведено літ. "Є" - навіс та № 4- огорожа (а.с. 21).

Після смерті сина ОСОБА_4 позивачка звернулася до нотаріальної контори, де, згідно з повідомленням за вих. № 07/01-16 від 17.01.2024, приватний нотаріус повідомла її про те, що видати їй як спадкоємцю за законом свідоцтво про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_4 на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , не може, оскільки частина господарських будівель та споруд даного будинковолодіння, а саме погріб (літ. "Б"), ворота (№ 2), огорожа (№ 4) розташовані за межами приватизованої земельної ділянки площею 0,0528 га, кадастровий номер 010050473 (а.с. 242).

План меж земельної ділянки, який розроблений ФОП " ОСОБА_9 " 05.10.2023 (а.с. 26), вказує на межі земельної ділянки ОСОБА_4 із кадастовим номером :01:005:0473 (0,0528 га) та фактичні межі земельної ділянки (0,0659 га).

З метою врегулювання спору, який виник щодо меж та площі земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на місце 10.04.2024 виїжджала постійна комісія Вигодської селищної ради з питань промисловості, будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, благоустрою та регулювання земельних відносин, за наслідками чого було складено акт врегулювання спору. Встановлено, що ОСОБА_5 рішенням сесії Старомізунської сільської ради від 29.12.1993 передано у власність земельну ділянку, площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2006 у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 визнано право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 по 1/2 частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . У зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, рішенням сесії Старомізунської сільської ради від 29.03.2007 № 242-5/2007 передано у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0567 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та рішенням сесії Старомізунської сільської ради від 03.04.2008 №466-11/2008 уточнено площу земельної ділянки з 0,0567 га на 0,0528 га (кадастровий номер :01:005:0473), згідно кадастрового плану та технічної документації, виготовленої ДП "Центр ДЗК" Долинського районного відділу та видано Державний акт серії ЯИ № 762875 від 28.12.2009. На даний час фактична межа земельної ділянки ОСОБА_1 становить 0,0659 га, згідно обмірів ФОП " ОСОБА_9 ". ОСОБА_2 рішенням Старомізунської сільської ради від 02.12.1993 № 41 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування будинку і господарських споруд та рішенням сесії Старомізунської сільської ради від 29.10.2009 № 1208-20/2009 уточнено площу земельної ділянки з 0,08 га на 0,0768 га для БОЖБ в АДРЕСА_2 . Дана земельна ділянка не приватизована, межі не порушені. На даний час, згідно обмірів ФОП " ОСОБА_9 " фактична площа земельної ділянки становить 0,0771 га. ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) рішенням сесії Старомізунської сільської ради від 02.12.1993 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та по господарських споруд площею 0,10 га в АДРЕСА_3 та його сину ОСОБА_3 також передано земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_3 згідно рішення сесії Старомізунської сільської ради від 02.12.1993. Земельні ділянки не приватизовані. Згідно фактичних замірів загальна площа земельних ділянок становить 0,2108 га. Різниця між рішенням та фактичними замірами у площі земельних ділянок становить 0,0108 га. Отже, виходячи з наведеного, селищна рада рекомендує ОСОБА_3 по межі із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та землі АДРЕСА_1 виділити земельну ділянку площею 0,0035 га для облаштування під`їзду до будинковолодіння ОСОБА_2 згідно доданої схеми. ОСОБА_3 не заперечує у проїзді до будинковолодіння ОСОБА_2 . Останній також погодився. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду щодо визнання недійсним Державного акту, що посвідчує право власності від 28.12.2009 серії НОМЕР_1 (а.с. 243-244, 245).

Оцінка суду:

суд, ураховуючи позицію сторін та третіх осіб, узявши до уваги визнання позову відповідачем, відсутність заперечень щодо позову у третіх осіб, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов слід задоволити з таких підстав.

Як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_5 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 . Для обслуговування вказаного будинку і господарських споруд йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га.

Після смерті ОСОБА_5 право власності на житловий будинок суд визнав за позивачкою ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_4 . Право власності на нерухоме майно 30.10.2007 зареєстроване за його новими власниками у встановленому законом порядку.

У зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, Старомізунська сільська рада 29.03.2007 прийняла рішення № 242-5/2007, яким передала у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,0567 га. Рішенням № 466-11/2008 від 03.04.2008 Старомізунська сільська рада уточнила площу переданої земельної ділянки з 0,0567 га на 0,0528 га. Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку видано на ім`я ОСОБА_4 .

Позивачка просить скасувати зазначені рішення сільської ради, вказуючи, що такі прийняті з порушенням її прав, оскільки земельна ділянка була передана їй органом місцевого самоврядування без її волевиявленння. Доказів такого матеріали справи не містять, а відтак такі твердження суд не приймає до уваги.

Однак, суд звертає увагу на те, що під час передачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки у спільну сумісну власність у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, сільська рада оскаржуваними рішеннями визначила площу переданої ділянки в розмірі 0,0567 га, яка уточнена на 0,0528 га, що не відповідає тій площі, яка була первісно передана ОСОБА_5 в розмірі 0,10 га. При цьому, суд зазначає, що, відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, чого в даному випадку не дотримано органом місцевого самоврядування.

Також під час розгляду справи знайшло своє підтвердження, що при встановленні меж земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , один із об`єктів (під літ. Б), який входить до складу домоволодіння за вказаною адресою, фактично розділений від житлового будинку заїздом до домогосподарства іншого землекористувача та знаходиться поза межами земельної ділянки, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

У зв`язку зі вказаним позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті її сина ОСОБА_4 на належну йому частку будинковолодіння, так як частина домоволодіння залишилась за межами виділеної для його будівництва та обслуговування земельної ділянки, а також органом місцевого самоврядування не враховано положення чиннного на той час земельного законодавства, згідно з яким при переході права власності на житловий будинок до кількох осіб, пропорційно його часткам повинна була бути і передана земельна ділянка.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

Вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи.

Встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що оскаржувані рішення порушують права позивачки на користування належною їй часткою домоволодіння та оформлення спадкових прав на іншу його частину, а також на користування та розпорядження земельною ділянкою для обслуговування цього домогосподарства, оскільки прийняті без урахування розміру земельної ділянки, яка була передана у приватну власність попередньому власнику, та часток будинковолодіння, належних кожному співвласнику, що у свою чергу призвело до розчеплення цілісності об`єктів одного домоволодіння. З цим погодився і відповідач, визнавши позов. При цьому під час розгляду справи не встановлено, що визнання позовних вимог порушує права та інтереси інших осіб, розташування ж заїзду, який межує із земельними ділянками учасників справи, можливе без порушення прав та законних інтересів будь-кого з них. Таким чином, зважаючи на те, що рішення Старомізунської сільської ради № 242-5/2007 від 29.03.2007 та № 466-11/2008 від 03.04.2008 прийняті з порушенням вимог законодавства, є такими, що порушують права позивачки, тому їх слід визнати незаконними та скасувати.

Згідно із ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Зважаючи на те, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0473 була проведена на підставі проекта землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в основу якого покладено рішення сільської ради № 242-5/2007 від 29.03.2007 та № 466-11/2008 від 03.04.2008, які прийняті з порушенням прав та вимог законодавства, суд приходить до висновку, що державну реєстрацію такої земельної ділянки слід скасувати.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі вимог ст. 141 ЦПК України та ураховує, що позивачка просила залишити витрати за нею та з відповідача не стягувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради і скасування реєстрації права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Старомізунської сільської ради від 29.03.2007 № 242-5/2007, яким передано у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,0567 га, та рішення Старомізунської сільської ради від 03.04.2008 № 466-11/2008, яким уточнено площу земельної ділянки, яка передана рішенням сесії сільської ради від 29.03.2007 № 242/5/2007, з 0,0567 га на 0,0528 га.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0528 га, з кадастровим номером :01:005:0473, яка проведена 28.12.2009 відділом Івано-Франківська РФ ДП ЦДЗК за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Вигодська селищна рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: смт Вигода, вул. Д.Галицького, 75 Калуського району Івано-Франківської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Долинського районного суду С.М.Монташевич