Єдиний унікальний номер судової справи: 471/709/24
Провадження №22-ц/812/43/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

20 січня 2025 року м. Миколаїв справа № 471/709/24

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року, ухвалене у складі головуючого судді Гукової І.Б. в приміщенні цього ж суду в с-ще Братське, повний текст рішення складено 07 жовтня 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

установив:

10 червня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач вказував, що 21 червня 2019 року Єланецьким районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 31 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час позивач перебуває в шлюбі з іншою жінкою і вони мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже на даний час у нього, крім неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні знаходиться ще малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Також позивач зазначав, що в нього погіршився стан здоров`я, що потребує додаткових витрат, які складаються з оплати обстежень, придбання ліків.

Позивач вказував, що його сімейний та матеріальний стан змінився у відміну до того, який був на день вирішення справи судом про стягнення з нього аліментів.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив змінити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на обґрунтування своїх вимог. Суд зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим наказом Єланецьким районним судом Миколаївської області від 21 червня 2019 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що у позивача погіршився стан здоров`я та він має на утриманні дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та суперечитиме її інтересам.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи скаргу, позивач зазначав, що судом не враховано того, що його матеріальний стан значно змінився у зв`язку зі зміною сімейного стану, не враховано матеріальний стан відповідача, а також чи достатній розмір аліментів, який стягується на утримання сина ОСОБА_5 , і які за розміром витрати на утримання сина ОСОБА_5 несе мати останнього відповідач у справі.

Також судом не враховано те, що крім сина ОСОБА_5 він є також батьком ще неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на його утриманні знаходиться непрацездатна дружина ОСОБА_7 , яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років.

Суд не взяв до уваги, що він весь час сплачує аліменти вчасно, не ухиляється від сплати аліментів, надає додаткові гроші на сина, а саме купує йому одяг посезонно, взуття, надає кошти на власні потреби.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Стремілова М.М., посилаючись на безпідставність її доводів, просила залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач вказувала, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, доходи ОСОБА_1 з 2020 року з кожним роком збільшувались. Так, у 2019 році розмір отриманого доходу становив 152 363 грн, у 2020 році 206 420 грн, у 2021 році 176 374 грн, у 2022 році 656 582 грн, у 2023 році 484 834 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та таке встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 червня 2019 року Єланецьким районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи стягувати з 31 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.3)

На даний час позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_8 і вони мають спільного малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан: він є батьком ще однієї малолітньої дитини, яку повинен утримувати у рівній мірі, а також на його утриманні перебуває непрацездатна дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та погіршився його стан здоров`я, що потребує додаткових витрат.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що після винесення 21 червня 2019 року Єланецьким районним судом Миколаївської області судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина сторін ОСОБА_5 , сімейний стан позивача змінився у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_6 , необхідності його утримання, утримання дружини. Відповідно зі зміною сімейного стану у позивача змінився і майновий стан, так як в нього збільшились витрати, які здійснюються не лише на себе, але і на утримання нової сім`ї.

Вищевказані обставини відповідно до норм статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Отже, колегія суддів вважає, згідно з положеннями статті 192 СК України, сімейне та матеріальне становище позивача змінилося, у зв`язку з зазначеними обставинами, що є підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 на 1/6 частину.

За такого, позов ОСОБА_1 належить задовольнити, а розмір стягуваних аліментів за судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 21 червня 2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням викладеного, оскільки суд першої інстанції був іншої думки, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі судового наказу Єланецького районного суду Миколаївської області від 21 червня 2019 року №471/51/19 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н. В. Самчишина

Судді: В. В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 21 січня 2025 року.