Справа № 710/1793/24 Провадження № 2/710/17/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ТзОВ " Споживчий Центр" звернулось до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитними договорами № 13.10.2023-100000398 від 13.10.2023 у сумі 21 889,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 13.10.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №13.10.2023-100000398, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачці кредит у розмірі 11000,00 грн, строком на 84 дні і за процентною ставкою у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 16.12.2024 утворилась заборгованість у розмірі 21 889,95 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 9 239,95 грн та заборгованості за комісією у розмірі 1650,00 грн.

Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 23.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник ТОВ «Споживчий центр» не з`явилась, в позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши відповідачку, дослідивши письмові докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.10.2023 ТОВ «Споживчий центр» зареєстроване 11.11.2010, як юридична особа, основний вид економічної діяльності, 64.92 інші види кредитування (основний) (а.с.6).

13.10.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №13.10.2023-100000398, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору ( оферти), додатку до анкети позичальника ( а.с.17-18).

Пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) ( оферта), заявка кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №13.10.2023-100000398 ( кредитної лінії), додаток до анкети позичальника та паспорт споживчого кредиту підписані за допомогою одноразового ідентифікатора Т129.

Згідно п. 3.1 пропозиції про укладення кредитного договору ( оферти) кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Відповідно до п. 4.1 пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, , уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-9897.

Згідно п. 4.4 договору сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишком суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.

Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн, строком на 84 дні ( дата повернення 04.01.2024), зі сплатою відсотків у розмірі 1% за 1 день користування.

На виконання умов договору 13.10.2023 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с 9).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №13.10.2023-100000398 від 13.10.2023, заборгованість складає:11000,00 грн основний борг, 9 239,95 грн проценти та 1650,00 грн комісія. Проценти нараховані за період з 13.10.2023 по 04.01.2024 ( а.с. 8).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається з представлених позивачем та не спростованих відповідачкою розрахунків заборгованості за наведеним електронним кредитним договором №13.10.2023-100000398 від 13.10.2023 заборгованість складає 21 889,95 гривень.

Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, ураховуючи принцип диспозитивності, визнання відповідачкою позову, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ураховуючи визнання відповідачкою позову, тому 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову підлягає поверненню йому з державного бюджету, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до положень ч.1,2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,142, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №13.10.2023-100000398 від 13.10.2023 у розмірі 21 889,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету 50% судового збору у розмірі 1211,20 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № СЦ00023545 від 16.12.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження: вул. Саксаганського, 133 А, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( вказаний у позовній заяві).

Повний текст рішення складений 22.01.2025.

Суддя О.В. Щербак