У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення доказів

21 січня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши заяву адвоката Олекси Людмили Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська Ірина Олексіївна, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить:

- визнати виконавчий напис №4512, виданий 19.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською І.О. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська Ірина Олексіївна, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.01.2025 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №4512, виданого 19.08.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською І.О., за виконавчим провадженням від 26.07.2024 НОМЕР_3, яке відкрито державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлакою Р.В.

Разом з позовною заявою від адвоката Олекси Людмили Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла про забезпечення доказів, в якій просить суд:

- витребувати у Солом`янського відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, просп. Берестейський, 50), Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02000, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15) та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни (04074, м. Київ, вул. Новобазарська, 2/6, каб. 421/1) інформації про реквізити відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого документа №2-1636/11 відносно боржника ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та окремо боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а також розмірів стягнутої суми з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та окремо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 за виконавчим документом №2-1636/11.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала справа №2-1636/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

За результатами розгляду справи №2-1636/11 Солом`янським районним судом м. Києва 15.02.2010 винесено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 410 000 гривень боргу, проценти в розмірі 196 800 гривень, штраф в розмірі 205 000 гривень, пеню в розмірі 49 856 гривень 94 копійки, 850 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Представник позивача просить задовольнити вказану заяву, оскільки дана інформація необхідна для з`ясування стану виконання боргових зобов`язань перед кредитором та, відповідно, встановлення фактично стягнутої суми заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом №4512, виданим 19.08.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловська І.О.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

У відповідності до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Згідно з п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 114 КАС України викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, а щодо застосування положень статті 116 ЦПК України в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Пунктами 2 та 3 частини першої ст. 43 ЦПК України учасникам справи надано право, між іншим, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. При цьому пунктом 2 частини другої цієї ж статті Кодексу на учасників справи покладено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина четверта ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Разом з тим, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про вмотивованість клопотання про забезпечення доказів, що мають відношення до предмета доказування у справі, а отже заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 77, 81, 116-118, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Олекси Людмили Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська Ірина Олексіївна, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Забезпечити докази, витребувавши у:

- Солом`янського відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, просп. Берестейський, 50),

- Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02000, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15),

- приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни (04074, м. Київ, вул. Новобазарська, 2/6, каб. 421/1)

інформацію про реквізити відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого документа №2-1636/11 відносно боржника ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та окремо боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а також розмірів стягнутої суми з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та окремо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 за виконавчим документом №2-1636/11.

Зобов`язати Солом`янський відділ державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни надати запитувані документи протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, відповідно до частини одинадцятої статті 118 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.О. Козленко