Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/876/24

Провадження №2/377/23/25

22 січня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої- судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гніденко Н.П., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, інфляційних втрат, трьох відсотків річних,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, посилаючись на статті 19, 20, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526,530, 625, 629,634, 641, 642, ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання холодної води та водовідведення за період з 26.01.2015 по 25.08.2017 в розмірі 17 128,09 грн; заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 28.02.2020 по 31.05.2020 в розмірі 6 150,25 грн; інфляційні втрати за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 2 328,17 грн; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 1 105,12 грн; три відсотки річних за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 766,64 грн; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 354,81 грн, а також судові витрати у розмірі 3 028 гривень.

Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, в редакції від 10.04.2014, що діяла під час виникнення спірних правовідносин, як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 та переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. На підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області «Про створення другого дитячого будинку сімейного типу «Єдина родина» та влаштування дітей» № 115 від 25.03.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для спільного проживання з трьома малолітніми дітьми був виділений будинок п`ятикімнатний котедж за адресою: АДРЕСА_1 . За даним рішенням, зокрема, даний котедж був включений до числа службових приміщень, визначений місцем зберігання речей особистого вжитку вказаних малолітніх дітей, встановлена опіка та призначена ОСОБА_1 опікуном над майном ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_6 «Єдина родина» № 515 від 03.10.2019 року було припинено функціонування дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі родини ОСОБА_6 «Єдина родина» з 07.10.2019 року. Рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради від 25.03.2013 року № 115 втратило чинність, а батькам-вихователям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у термін до 01.11.2019 року необхідно було звільнити житловий будинок, передати його балансоутримувачеві КП «ЖКЦ» та здійснити розрахунки за спожиті житлово-комунальні послуги та інші послуги у встановленому законодавством порядку. В порушення вимог рішення № 515 від 03.10.2019, родина ОСОБА_6 припинила користування будинком та передала його балансоутримувачу тільки 05.03.2020, а отже ОСОБА_1 з особовим рахунком № НОМЕР_1 повинна нести витрати по утриманню будинку саме до цієї дати. Зазначені обставини уже були встановлені рішенням Славутицького міського суду 24.06.2020 у справі № 377/114/20. Будинок АДРЕСА_1 забезпечений технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, так як підключений до загальноміських систем централізованого систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Відповідач від зазначених послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності відсутності послуг з постачання теплової енергії та холодного і гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилала. Рішенням суду від 24.06.2020 у справі № 377/114/20 Славутицьким міським судом було встановлено, що шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідач ОСОБА_1 приєдналася до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який в свою чергу передбачає і надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання холодної і гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами. Одним із обов`язків споживача житлово-комунальних послуг, передбаченого підпунктом 5 пункту 3 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (діючого під час виникнення спірних правовідносин) є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та холодного і гарячого водопостачання не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у зв`язку з неповнотою та нерегулярністю виконання споживачем своїх обов`язків по сплаті послуг виникла заборгованість, яка за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 26.01.2015 по 25.08.2017, станом на 01.09.2017 складає 17 128,09 грн.; за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 28.02.2020 по 31.05.2020 станом на 31.12.2020 складає 6 150,25 грн. Дана обставина є свідченням неналежного виконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання. У зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачем, посилаючись на частину 2 статті 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача користь позивача: інфляційні втрати за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 2 328,17 грн; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 1 105,12 грн; три відсотки річних за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 766,64 грн; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 354,81 грн, а також судові витрати у розмірі 3 028 гривень.

Ухвалою судді від 04 листопада 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 грудня 2024 року.

11 грудня 2024 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 24 грудня 2024 року.

24 грудня 2024 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні (справа №377/1018/23), судове засідання призначено на 07 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 07 січня 2025 року судовий розгляд справи відкладено на 20 січня 2025 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у поданому до суду клопотанні виконавчий директор Позняк А.В. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлялась належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання. Як вбачається із трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким відповідачу направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 07.01.2025, повернутий відправнику через відсутність адресата за вказаною адресою 15.01.2025, що є днем вручення судової повістки відповідачу відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідач не подала, причини неявки не повідомила.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 20 січня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області «Про створення другого дитячого будинку сімейного типу «Єдина родина» та влаштування дітей» № 115 від 25.03.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для спільного проживання з трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_7 , 2008 року народження, ОСОБА_8 , 2008 року народження, був виділений будинок п`ятикімнатний котедж за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13-14).

Як вбачається з пункту 4 рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 115 від 25.03.2013 п`ятикімнатний котедж за адресою: АДРЕСА_1 , користування яким здійснюється в порядку, встановленому законодавством для користування службовими приміщеннями, включено до числа службових житлових приміщень.

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 515 від 03.10.2019 припинено функціонування дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі родини ОСОБА_6 «Єдина родина» з 07.10.2019. Рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради від 25.03.2013 № 115 втратило чинність, а батькам-вихователям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у термін до 01.11.2019 необхідно було звільнити житловий будинок, передати його балансоутримувачеві КП «ЖКЦ» та здійснити розрахунки за спожиті житлово-комунальні послуги і інші послуги у встановленому законодавством порядку (а. с. 15).

Згідно з актом приймання-передачі житлового будинку № 23 Київського кварталу балансоутримувачу КП «ЖКЦ», складеного 05 березня 2020 року згідно з наказом № 101 від 11.01.2019 на виконання пункту 4 рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради від 03.10.2019 № 515 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_6 «Єдина родина», мешканка будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 передала, а комісія КП «ЖКЦ» в складі інженера КП «ЖКЦ» Полтавського Р.Ю., начальника відділу із забезпечення благоустрою ОСОБА_9 , інженера з організації та ремонту житлових будинків ОСОБА_10 прийняли житловий будинок № 23 Київського кварталу, загальною площею 136,9 кв. м, житловою площею 62,5 кв. м (а. с. 16).

Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» №807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг централізованого опалення та холодного і гарячого водопостачання з особовим рахунком № НОМЕР_1 до 05 березня 2020 року, тому зобов`язана нести витрати по його утриманню.

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 10.04.2014 № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води , послуг водовідведення (а. с. 49).

Відповідно до пункту 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 03.03.2023 №783-17-VIII, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у порядку, встановленому законодавством (а.с. 35-40).

Постачання теплової енергії позивачем здійснювалось на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії. На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року № 342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» видано ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території Київської області Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» ( а.с. 29-34).

Таким чином, КП «УЖКГ» як суб`єкт господарювання в період з 01.11.2014 по 31.07.2017 було виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, а з 01.08.2017 і по теперішній час є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України « Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830,Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої ).

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV(далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Зокрема, згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Закон №1875- IV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону).

Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. №933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання, розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» (а. с. 21-24).

Виходячи із змісту частини 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідач приєдналась до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Згідно з довідкою про заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно а/н № від 01 жовтня 2024 року, споживач комунальних послуг будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.09.2017 має заборгованість по оплаті за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 17 128,09 грн за період з 26 січня 2015 року по 25 серпня 2017 року (а. с. 7-8).

24 червня 2020 року заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2020 року у справі №377/114/20 задоволено позов Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 149 789 гривень 69 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 гривні. Рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року ( а. с. 17-20).

У вказаному рішенні судом встановлено, що шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідач приєдналася до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами. Тому з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 149789 гривень 69 копійок, яка згідно з копією особового рахунку нарахована за період з 01 жовтня 2014 року по 01 лютого 2020 року (а.с. 17-20).

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2020 року встановлено, що шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідач приєдналася до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами, то відповідач зобов`язана сплачувати за спожиті послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення за адресою місця користування житловим приміщенням.

Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830(далі Правила № 830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.

Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 428 від 10.10.2014, №168 від 22.04.2015, № 401 від 22.09.2016, № 632 від 20.10.2017 та № 739 від 08.12.2017 (а. с. 50-65).

Як вбачається із акту приймання-передачі житлового будинку № 23 Київського кварталу балансоутримувачу КП «ЖКЦ», житлове приміщення передане відповідачем балансоутримувачу 05 березня 2020 року.

Згідно з довідкою про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно а/н № від 01 жовтня 2024 року споживач комунальних послуг будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 станом на 31.12.2020 має заборгованість по оплаті за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 6 150,25 грн станом на 31 грудня 2020 року за період з 28 лютого 2020 року по 31 травня 2020 року (а. с. 9).

Обов`язок сплачувати житлово комунальні послуги покладено на споживача і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ.

Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3).

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з цього, відповідач повинна виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та холодного водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з постачання холодної води та водовідведення за період з 26.01.2015 по 25.08.2017 в розмірі 17 128,09 грн; заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 28.02.2020 по 31.05.2020 в розмірі 6 150,25 грн.

Відповідно до частини другої статті 625ЦКУкраїни боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплені в пункті 10 частини другої статті 7Закону№2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022. Воєнний стан діє до даного часу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів, річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Суд, перевіривши розрахунки, надані позивачем, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 2 328,17 грн за період з липня 2017 року по 23 лютого 2022 року; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 1 105,12 грн за період з березня 2020 року по 23 лютого 2022 року; трьох відсотків річних за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 766,64 грн за період з 21 липня 2017 року по 23 лютого 2022 року; трьох відсотків річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 354,81 грн за період з 21 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року. Вказані розрахунки відповідач не спростувала (а.с.26-27).

У даному випадку факт порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасної сплати за надані житлово-комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання холодної води та водовідведення за період з 26.01.2015 по 25.08.2017 в розмірі 17 128,09 грн; заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 28.02.2020 по 31.05.2020 в розмірі 6 150,25 грн; інфляційні втрати за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 2 328,17 грн; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 1 105,12 грн; три відсотки річних за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 766,64 грн; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 354,81 грн, всього на загальну суму 27 833,08 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання холодної води та водовідведення за період з 26.01.2015 по 25.08.2017 в розмірі 17 128,09 гривень; заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 28.02.2020 по 31.05.2020 в розмірі 6 150,25 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 2 328,17 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 1 105,12 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання холодної води та водовідведення в розмірі 766,64 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 354,81 гривень, всього на загальну суму 27 833,08 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», , юридична адреса: Київська область, м. Славутич, вул. Військових будівельників, 8.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне заочне рішення суду складено 22 січня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич