Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 січня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання повнолітньої дочки, одноразово у розмірі 95 290,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2016. Від спільного подружнього життя мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу донька проживає разом із матір`ю та на даний час продовжує навчання (здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр») на 2 курсі денної форми навчання за спеціальністю 081 «Право» у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого.

Загальна сума витрат на навчання за період 01.09.2019 по 31.12.2024 становить 170 100,00грн, з яких за договором про надання освітніх послуг №19/15 від 08.08.2019 - 108 600,00 грн., за договором про надання освітніх послуг №69мд/1ф від 07.09.2023 - 61 500, 00грн. Загальна сума витрат за проживання у гуртожитку протягом 2019 - 2024 років - 20 480,00 грн., разом - 190 580,00 грн.

Оскільки вказані суми коштів є для неї суттєвими, а на відповідача законом покладено обов`язок нести додаткові витрати на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, просила стягнути з відповідача половину вартості понесених нею витрат на навчання їх спільної доньки ОСОБА_3 , а саме 95 290,00 грн.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

А відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

На час розгляду справи, спільна донька сторін ОСОБА_3 є повнолітньою дитиною, яка навчається на 2 курсі другого (магістерського) рівня вищої освіти факультету прокуратури в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, за спеціальністю 081 «Право» (а.с.7).

До вступу на магістратуру ОСОБА_3 здобула ступінь бакалавра в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого. Так, відповідно до Договору № 19/15 від 08.08.2019 про надання платної освітньої послуги, за яким Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника ОСОБА_1 надати освітні послуги для ОСОБА_3 та здійснити навчання на денній формі строком 4 роки за ступенем бакалавра за спеціальністю 081 «Право», вартість року навчання дитини складав 27 150,00 грн, за весь строк - 108600,00 грн. (а.с.9).

Відповідно до Договору №69мд/1ф від 07.09.2023 про надання платної освітньої послуги за ступнем магістра, вартість першого року навчання складає 41 000,00 грн., один семестр 2 року навчання - 20500грн., за весь строк - 61 500 грн. (а.с.7 зворот - 8).

Позивачка, посилаючись на те, що батько дитини ініціював навчання дочки саме в цьому Університеті, обіцяв нести половину витрат на навчання та проживання дитини, а наразі відмовляється компенсувати позивачці понесені витрати на навчання та проживання дитини, ОСОБА_1 , надаючи докази про понесені нею витрати, звернулася до суду з даним позовом, у якому фактично просить стягнути з відповідача половину вартості понесених витрат на навчання дочки.

Як на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем надані копії квитанцій понесених витрат за проживання в гуртожитку ОСОБА_3 : 28.08.2021 - 2080грн. (а.с. 10); 30.08.2021 - 4 160,00 грн. (а.с.10); 17.12.2021 - 2 240,00 грн. (а.с. 11); 02.09.2022 - 4 800,00 грн.(а.с. 11); 14.08.2023 - 4 800,00 грн. ( а.с. 12); 01.08.2024 - 2 400,00 грн. ( а.с. 12) та копії квитанцій понесених витрат за оплату навчання: 09.01.2020 - 13 150,00 грн. (а.с. 13); 16.08.2019 - 14 000,00 грн. ( а.с. 13); 28.08.2020 - 3 000,00 грн. ( а.с. 14); 25.09.2020 - 3 000,00 грн. ( а.с. 14); 21.10.2020 - 3 000, 00 грн. ( а.с. 15); 24.11.2020 - 3 000, 00 грн. (а.с.15); 17.12.2020 - 3 000, 00 грн. ( а.с. 16); 15.01.2021 - 3 000, 00 грн. ( а.с. 16); 17.02.2021 - 3 000, 00 грн. ( а.с. 17); 26.03.2021 - 3 000,00 грн. ( а.с. 17); 13.04.2021 - 3 150, 00 грн. (а.с.18); 15.09.2021 - 3 000,00 грн. ( а.с. 18); 26.10.2021 - 3 000,00 грн. ( а.с. 19); 17. 11.2021 - 3 000, 00 грн. ( а.с. 19); 06.12.2021 - 3 000, 00 грн. ( а.с. 20); 17.12.2021 - 15 150 ,00 грн. ( а.с. 20); 30.09.2022 - 13 575, 00 грн. ( а.с. 21); 01.05.2023 - 13 375,00 грн. ( а.с. 21); 30.09.2022 - 13 375,00 грн. ( а.с. 22); 14.09.2023 - 4 100, 00 грн. ( а.с. 23); 25.10.2023 - 4 100, 00 грн. ( а.с. 23); 24.11.2023 - 4 100,00 грн. ( а.с. 24); 15.12.2023 - 4 100, 00 грн. ( а.с. 24 ); 02.01.2024 - 4 100, 00 грн. ( а.с. 25); 26.03.2024 - 8 200, 00 грн. ( а.с. 25); 18.04.2024 - 4 100, 00 грн. ( а.с. 26); 22.04.2024 - 4 100, 00 грн. ( а.с. 26); 01.08.2024 - 12 300, 00 грн. ( а.с. 27) ; 04.10.2024 - 10 250,00 грн. (а.с. 27); 21.10.2024 - 2 050, 00 грн. (а.с.28).

Загальна сума витрат на навчання та проживання в гуртожитку за період 01.09.2019 по 31.12.2024 становить 190 580, 00 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1 - 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування ст. 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 справа № 622/373/16-ц (провадження № 61-1717 св 18).

У конкретній справі вбачається, що вартість навчання та проживання в гуртожитку позивачка вважає додатковими витратами на дитину. Втім, слід звернути увагу на те, що нормами діючого законодавства передбачено, що до суми аліментів на дитину, яка продовжує навчання, входить і вартість навчання.

Тому, із наведених обставин, є помилковою позиція позивачки, що вартість навчання слід стягувати як додаткові витрати на дитину. Захист інтересів дитини на отримання матеріальної допомоги від батька та інтересів матері отримати допомогу від батька дитини на утримання дитини, яка продовжує навчання, може реалізуватися лише шляхом стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по справі слід покласти на рахунок держави.

Керуючись. ст. ст. 180-185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 12,13, 81, 209-246, 352, 354ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. В. Войтенко