Провадження № 2/161/371/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шестерніна В.Д.,

за участю секретаря Мельник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

20.11.2024 адвокат Гермаш С.М. в інтересах МТСБУ через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позов обгрунтований тим, що 22.03.2022 ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2023 у справі №161/14958/22 було встановлено вину ОСОБА_1 у скоєнні дтп та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На момент вчинення дтп відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ здійснило регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 9 733,39 грн.

Позивач, посилаючись на приписи ЦК України та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача на свою користь 9 733,39 грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та покласти на нього судові витрати.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

19.12.2024 відповідач подав письмове пояснення, яке мотивував тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що потерпілим в дтп ОСОБА_2 було витрачено на лікування 9 733,39 грн. Крім того, позивач не довів, що виплачена позивачем сума відповідає фактичним затратам потерпілої особи.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 22.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи проводити за його відсутності (включене в текст письмового пояснення).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІV.Фактичні обставини справи

22.03.2022 ОСОБА_1 керував транспортним засобом - вантажним фургоном «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження (повідомлення про дтп від 22.03.2022, а.с. 12, схема дтп від 22.11.2022, а.с. 13).

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2023 у справі №161/14958/22 було становлено вину ОСОБА_1 у вчиненні дтп та притягнуто його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 9-11).

Характер тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_2 внаслідок дтп: закрита травма грудної клітки з переломами 3-7 ребер зліва (у тому числі перелом 5-6 ребер подвійний) з правобічним малим пневмо-гемотораксом, лівобічним середнім пневмо-гемотораксом та забоєм лівої легені, закритий перелом кісток тазу, закритий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з внутрішньо-шлунковим крововиливом, садна в тім`яній ділянці голови зліва, в ділянці лівого ліктьового суглоба, в ділянці грудної клітки зліва, які відповідно до висновку експерта № 155 від 28.04.2022 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 21-ї доби (вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2023 у справі №161/14958/22, а.с. 9-11).

Потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному та травматологічному відділенні КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» з 22.03.2022 по 12.04.2022 (виписка №4516/310 від 12.04.2022, а.с. 20 зворот, довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дтп від 28.12.2022, а.с. 26).

За період стаціонарного лікування потерпілому ОСОБА_2 були призначені лікарські засоби згідно з переліком та кількістю, визначеними в листі КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 25.05.2023 (а.с. 21).

Шкода, заподіяна життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дтп, становить 9 733,39 грн., складається із 4 966,65 грн. - шкоди, пов`язаної з лікуванням, та 4 766,74 грн. - шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності (розрахунки відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням та тимчасовою втратою працездатності, а.с. 27-28, довідка №1 від 29.06.2023, а.с. 29 зворот, наказ від 29.06.2023, а.с. 29).

На час вчинення дтп ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (витяг з бази МТСБУ, а.с. 32-33).

29.11.2022 ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 14).

04.07.2023 МТСБУ виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування (регламентну виплату) в розмірі 9 733,39 грн. (платіжна інструкція №672910, а.с. 30).

МТСБУ зверталося до ОСОБА_1 з листом-претензією про відшкодування регламентної виплати в порядку регресу (лист №3-01б/21466 від 03.07.2023, а.с. 31).

Відповідач добровільно не відшкодував витрати, пов`язані з регламентною виплатою, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на момент вчинення дтп, далі - Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно з ст. 25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

За загальним правилом, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.

Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.

Якщо шкоди завдано особою, відповідальність якої не застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то страхове відшкодування здійснює МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Після сплати страхового відшкодування МТСБУ набуває права регресної вимоги до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Відповідач вчинив дтп, внаслідок якої була заподіяна шкода життю та здоров`ю потерпілого. Оскільки на час вчинення дтп відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то позивач на виконання вимог статті 41 Закону здійснив страхове відшкодування (регламентну виплату) потерпілій особі. Відтак, позивач має право зворотної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування (у порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Отже, позовні вимоги слід задовольнити.

Суд відхилив аргументи відповідача про недоведеність витрат на лікування потерпілого як такі, що спростовуються встановленими фактичними обставинами справи та висновками суду. Окрім того, страхове відшкодування включає не лише витрати на лікування потрепілого, а і шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

VI.Судові витрати

Оскільки позивач звертався в суд з позовною заявою в електронній формі (через систему «Електронний суд»), то така позовна заява підлягала оплаті судовим збором в розмірі 2 422,40 грн., із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 (а не 3 028 грн., як сплатив позивач).

Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Суд зауважує, що надмірно сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила (п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судвий збір»).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 9 733,39 грн. (дев`ять тисяч сімсот тридцять три гривні, 39 копійок) витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2422,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту рішення суду - 14.01.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін