Справа №345/6604/24
Провадження № 2/345/160/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Мигович О.М.

за участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який посвідчений 26.01.2004 секретарем Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області. Цим заповітом своїм спадкоємцем вона визначила позивачку і заповіла їй все належне майно та майнові права. ОСОБА_1 прийняла спадщину, 19 квітня 2019 року нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,8139 га, кадастровий номер :02:005:0001. Однак постановою нотаріуса від 26.08.2024 № 515/02-31 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку 0,30 га, розташовану в с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області, у зв`язку з відсутністю інформації про належність спадкодавцю ще однієї ділянки.

2 квітня 1999 року Калуською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 008294, який зареєстровано 03.05.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 283, про право на земельну частку (пай) у ТзОВ «Підгір`я» розміром 29,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач вказує, що через відмову нотаріуса не може скористатися своїм правом на оформлення спадщини, а тому просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак її представник - адвокат Яковишин З.В. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, згідно якої позов підтримує, просить вирішити справу без участі представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 5).

На випадок смерті ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 26.01.2004 секретарем Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 1, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (позивачу) (а.с.15).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 18.05.1960, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 20.10.1979 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, після укладення шлюбу прізвище « ОСОБА_5 » змінене на « ОСОБА_6 » (а.с.7).

Постановою нотаріуса від 26.08.2024 № 515/02-31 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку 0,30 га, розташовану в с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності (а.с.13).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №008294 від 03.05.1999, виданого згідно розпорядження Калуської районної державної адміністрації № 9 від 06.10.1995, ОСОБА_2 набула право на земельну ділянку (пай) розміром 29,15 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано 03.05.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 283, у ТзОВ «Підгір`я» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.8).

Згідно листа від 12.12.2024, наданого Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, - згідно з інформації на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 008294, який зареєстровано 03.05.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 283, про право на земельну частку (пай) у ТзОВ «Підгір`я» розміром 29,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить 5808,22 грн. (а.с.27).

Також, наявність залишку площі, на яку не отримано документ про право власності, підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхнянської сільської ради ОТГ від 09.09.2024 № 235 (а.с.12).

Тобто до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить право на земельну частку (пай) у ТзОВ «Підгір`я» розміром 7,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно п.17 розділу Х Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів належності вказаних майнових прав на земельну ділянку спадкодавцю. Оскільки спадкодавець за життя набула права на земельну частку (пай), то дана земельна ділянка увійшла до її спадкового майна.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що позивачка являється донькою спадкодавці ОСОБА_2 та після смерті матері є єдиним спадкоємцем за заповітом. Заповіт не змінювався та не відмінявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України, немає, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) у ТзОВ «Підгір`я» розміром 7,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно виданого 02.04.1999 Калуською районною державною адміністрацією сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 008294, який зареєстровано 03.05.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 283.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий