КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3592/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/19600/24

13 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» - Панчука Миколи Олександровича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Каліушко Ф.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 27 вересня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва між ним і ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 863.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано (справа № 757/49848/23-ц).

Зазначав, що за час перебування у шлюбі подружжям набуто спільне майно, а саме: садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м., РНОНМ: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка: кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,06 га, садове АДРЕСА_1 ; частка 50% Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ІНВЕСТ».

Посилаючись на те, що спірне майно набуто під час шлюбу подружжя та є їхньою спільною сумісною власністю в рівних частках, позивач ОСОБА_1 просив суд: здійснити поділ спільного майна подружжя; виділити кожній із сторін у власність 1/2 садового будинку загальною площею 511,9 кв. м., РНОНМ: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити кожній із сторін у власність 1/2 земельної ділянки: кадастровий номер :90:912:0010, площа 0,06 га, АДРЕСА_1 ; виділити кожній із сторін у власність 1/2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ІНВЕСТ».

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у межах суми позову 1779751 грн шляхом накладення арешту на спірне майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 , а саме: на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511,9 кв. м., РНОНМ: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину земельної ділянки: кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,06 га, АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ІНВЕСТ».

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що позивачу стало відомо, що майно виставлено на продаж, а відтак відчуження майна третім особам затягне судовий процес та унеможливить у майбутньому виконання судового рішення у цій справі, що зробить неможливим ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Позивач вважав, що вказані види забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та містять факти, які вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у даній справі. Відповідно до п. 24 Постанови №11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Буши Андрія Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Накладено арешт на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Накладено арешт на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Заборонено ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відчужувати частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) засновника у розмірі 100%.

Заборонено вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) щодо зміни бенефіціара, зміни засновників, зміни статутного фонду.

В решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» - Панчук Микол а Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року у справі № 753/19600/24 в частині накладення арешту на 1/2 частини: земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; садового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 80000. Оскільки позов має ознаки завідомо безпідставного та інші ознаки зловживання правом на позов, зобов`язати позивача та його представника заздалегідь сплатити всі судові витрати з розгляду судової справи №753/19600/24.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконною та такою, що грубо порушує встановлені законом права банку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 07 травня 2019 року на підставі договорів дарування № 498 та № 503,посвідчених приватним нотаріусом Новицькою Т.О., ОСОБА_2 було подаровано на користь ОСОБА_3 вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Оскільки дані об`єкти нерухомого майна були набуті відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , то останнім було надано нотаріальні посвідчені згоди на укладення даних договорів дарування (п. 13. договорів дарування).

Надалі, відповідач ОСОБА_3 10 вересня 2020 року на підставі іпотечного договору № 40/2020-01К, посвідченого приватним нотаріусом Хоменко В.В., передала в іпотеку банку АТ «Банк «Кліринговий Дім»вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

13 вересня 2024 року на підставі іпотечного договору банком було набуто право власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, а ні на час розірвання шлюбу (09.04.2024 року), а ні на час подачі позивачем відповідної заяви про забезпечення позову (07.10.2024 року ) вищезазначені об`єкти нерухомого майна не належали на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , при чому, відповідно до договорів дарування, це було достеменно відомо позивачу.

Звертає увагу суду на те, що представник позивача Буша А.В. , захищаючи права ОСОБА_3 , подав до банку три позовні заяви про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 24.09.2024 року, справа № 753/18560/24 (Дарницький районний суд м. Києва), від 09.10.2024 року, справа № 910/12250/24 (Господарський суд м. Києва) та від 10.10.2024 року, справа № 910/12503/24 (Господарський суд м. Києва), в яких представник Буша А.В. чітко зазначає, що вищезазначені об`єкти нерухомого майна належали на праві власності ОСОБА_3 .

Також представник позивача Буша А.В. вже двічі звертався до Дарницького районного суд м. Києва із заявами про забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя, просив про накладення арешту на вищезазначені об`єкти нерухомого майна в судових справах № 753/17655/24 від 12.09.2024 року та № 753/19231/24 від 02.10.2024 року. При чому у справі № 753/17655/24 від 12.09.2024 року Бушою А.В. також був поданий позов про поділ спільного майна, об`єктами спільної власності якого є вищезазначені об`єкти нерухомого майна і Дарницький районний суд м. Києва ще не виніс жодного рішення по суті у справі 753/17655/24.

Вважає, що суд першої інстанції, маючи відповідні повноваження згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не здійснив перевірку належності вищезазначених об`єктів нерухомого майна та перевірку тотожних судових справ з тим самим предметом та з тих самих підстав та, застосувавши арешт на 1/2 частини нерухомого майна, обмежив власника цього майна банк АТ «Банк «Кліринговий Дім» у реалізації його прав, наданих законом.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» - Панчук Микола Олександровичпідтримав доводи апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з?явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім», вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із направлених до суду апеляційної інстанції матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Матеріально-правова вимога позивача ОСОБА_1 до відповідачів щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до поділу майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: виділення кожній із сторін у власність: 1/2 частини садового будинку загальною площею 511,9 кв. м., РНОНМ: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частини земельної ділянки: кадастровий номер :90:912:0010, площа 0,06 га, садове АДРЕСА_1 ; 1/2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ІНВЕСТ».

Одночасно із позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у межах суми позову 1 779 751 грн шляхом накладення арешту на спірне майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 , а саме: на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511,9 кв. м., РНОНМ: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину земельної ділянки: кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,06 га, АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ІНВЕСТ».

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що позивачу стало відомо, що вказане майно виставлено на продаж, а відтак відчуження майна третім особам затягне судовий процес та унеможливить у майбутньому виконання судового рішення у цій справі, що робить неможливим ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача.

В матеріалах справи містяться копії договір дарування від 07 травня 2019 року, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т.О., та зареєстровані в реєстрі за № 498 та № 503, за умовами яких ОСОБА_2 подарувала своїй матері ОСОБА_3 , а остання прийняла у дар, належне дарувальнику на праві власності нерухоме майно, а саме: садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м. та земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,0600 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-22).

Відповідно до пункту 13 договору дарування садового будинку, та пункту 17 договору дарування земельної ділянки ці договори укладені за згодою чоловіка дарувальника ОСОБА_1 , викладеної у вигляді заяв, підпис на яких засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т.О. 07 травня 2019 року, за реєстровим номером 492 та зберігаються при примірниках договору, призначеному для зберігання у справах приватного нотаріуса.

Право власності на садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м. та земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площею 0,0600 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07 травня 2019 року, прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т.О., зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22, 23).

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); накладення арешту на 1/2 частину садового будинку, загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відчужувати частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) засновника у розмірі 100%: заборони вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) щодо зміни бенефіціара, зміни засновників, зміни статутного фонду, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судове рішення суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відчужувати частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) засновника у розмірі 100%: заборони вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) щодо зміни бенефіціара, зміни засновників, зміни статутного фонду учасниками справи не оскаржується.

Доводи і вимоги апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» стосуються оскарження судового рішення суду першої інстанції в частині накладення арешту на 1/2 частини: земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; садового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 80000.

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Способи забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 150 ЦПК України, залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення виконання судового рішення. Перелік таких способів не є вичерпним.

До видів забезпечення позову законом віднесено, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено: «конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майновим наслідкам заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.

Відповідно, позивач має право заявляти вимогу про забезпечення позову, обравши спосіб, який на його думку, буде гарантувати виконання рішення суду винесеного на його користь.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об?єктом прав, що став предметом спору.

Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що відповідно до заявлених вимог позивач ОСОБА_1 просив суд здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими розірвано на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року.

До обсягу спільно нажитого майна позивачем включено, зокрема, садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м., РНОНМ: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,06 га, АДРЕСА_1 .

Позивачем до матеріалів справи долучено копії договорів дарування від 07 травня 2019 року,посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т.О.,та зареєстрованих в реєстрі за № 498 та № 503, за умовами яких ОСОБА_2 подарувала своїй матері ОСОБА_3 , а остання прийняла у дар належне дарувальнику на праві власності нерухоме майно, а саме: садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м. та земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,0600 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-22).

Відповідно до пункту 13 договору дарування садового будинку, та пункту 17 договору дарування земельної ділянки ці договори укладені укладені за згодою чоловіка дарувальника ОСОБА_1 , викладеної у вигляді заяв, підпис на яких засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т.О. 07 травня 2019 року, за реєстровим номером 492 та зберігаються при примірниках договору, призначеному для зберігання у справах приватного нотаріуса.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07 травня 2019 року, вчиненого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т.О., право власності на садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м.та земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,0600 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22, 23).

Матеріалами справи підтверджується, що 10 вересня 2020 року на підставі іпотечного договору № 40/2020-01К, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В., із змінами до нього, ОСОБА_3 передала в іпотеку банку Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» вищезазначені об`єкти нерухомого майна - садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м.та земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площею 0,0600 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 99-108).

13 вересня 2024 року на підставі іпотечного договору банком АТ «Банк «Кліринговий Дім»у позасудовому порядку в рахунок виконання основного зобов`язання набуто право власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна (садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м.та земельну ділянку, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,0600 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с 98, 98 зворот).

Отже, ні на час розірвання шлюбу (09квітня 2024 року) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ні на час подання позовної заяви до суду про поділ майна подружжя ( 07 жовтня 2024 року) нерухоме майно, що є об?єктом поділу - садовий будинок загальною площею 511,9 кв. м. та земельна ділянка, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,0600 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не належало подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності, про що суду надані відповідні докази (копії договорів дарування від 07 травня 2019 року).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував зазначених положень закону та, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна - садового будину, загальною площею 511,9 кв. м.та земельної ділянки, кадастровийномер :90:912:0010, площа 0,0600 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за банком АТ «Банк «Кліринговий Дім», який не є відповідачем у справі.

При цьому забезпеченням позову захищаються законні права (інтереси) позивача у разі, коли відповідач діє недобросовісно.

Отже, задовольняючи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), суд першої інстанції не звернув належної уваги на співмірність застосованого заходу забезпечення позову з предметом та підставами поданого позову, не врахував негативні наслідки від вжиття такого заходу та безпосередній вплив на права та охоронювані законом інтереси інших осіб. З огляду на наведене, застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову в цій частині не може вважатись допустимим заходом охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (ів) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення першої інстанції та прийняття в цій частині нового судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги представника особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» - Панчука Миколи Олександровича знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду, що свідчить про наявність підстав для скасування оскарженого судового рішення в оскаржуваній частині та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Буши Андрія Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в частині накладення арешту на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000)та на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Судове рішення суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відчужувати частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) засновника у розмірі 100%: заборони вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетра Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44010180; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 203) щодо зміни бенефіціара, зміни засновників, зміни статутного фонду учасниками справи не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у справі ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи ( а.с. 15).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 141 ЦПК України якщо сторону,на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону, то відповідно до вимог частини шостої статті 141 ЦПК України понесені Акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» судові витрати (судовий збір) за подання апеляційної скарги у розмірі 2 442,40 грн, за якою апеляційна скарга задовольняється, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 149, 150, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» - Панчука Миколи Олександровича задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в частині накладення арешту на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000)та на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000)скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Буши Андрія Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в частині накладення арешту на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер :90:912:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та на 1/2 частину садового будинку загальною площею 511.9 кв.м., житловою площею 177,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000)залишити без задоволення.

Компенсувати Акціонерному товариству «Банк «Кліринговий Дім» () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 442,40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 січня 2025 року.

Головуючий: Судді: