Справа № 490/414/25
н/п 2/490/1691/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

21.01.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Частиною 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Звертаючись з даним позовом до Центрального районного суду міста Миколаєва позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва №9.19- від 22.01.2025 року та відповіді №1054356 з Єдиного державного демографічного реєстру від 22.01.2025 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідача встановити неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачкою в позовній заяві зазначено про наявність спільних з відповідачем неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, як вбачається з відповіді №1054397 з Єдиного державного демографічного реєстру від 22.01.2025 року позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, враховуючи встановлені судом данні щодо зареєстрованого місця проживання позивачки, предмет спору та територіальну юрисдикцію (підсудність) встановлену статтями 27 та 28 ЦПК України, приходжу до висновку що дана справа не належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку: оскільки зазначене позивачкою місце реєстарції проживання відповідача не підтверджено, предметом позову є розірвання шлюбу, на утриманні позивачки є неповнолітні діти та позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а тому матеріали позовної заяви слід передати за зареєстрованим місцем проживання позивачки до Березанського районного суду Миколаївської області.

Спори між судами про підсудність, згідно ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Керуючись ч. 1 ст. 31, 32, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, передати за підсудністю на розгляд до Березанського районного суду Миколаївської області (57400, Миколаївська область, смт. Березанка, вул. Центральна, 58).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Саламатін