Провадження №2/447/48/25
Справа №447/1013/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

20.01.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

10.04.2024 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 7282 грн. 49 коп. з яких: 5055 грн. 95 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 995 грн. 54 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПТЕ; 1042 грн. 17 коп. - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПГВ; 147,41 - інфляційне збільшення; 41грн. 42 коп. 3% річних, та судовий збір за подання позовної заяви до суду 3028 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329 ТОВ «Нафтогаз тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області.

Квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачці, під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання. ОСОБА_1 фактично користується послугами, які ТОВ «Нафтогаз Тепло» надає споживачам м. Новий Розділ у встановленому законом порядку, від надання послуг ПТЕ та/або ПГВ не відмовлялась. Таким чином, станом на момент подання даної позовної заяви у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за послуги, що надаються ТОВ «Нафтогаз Тепло» з постачання теплової енергії. Згідно з даними бухгалтерського обліку та розрахунку заборгованості за послуги, за період з 01.11.2019 по 26.03.2024, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем - ТОВ «Нафтогаз Тепло», яка становить: 7282 грн. 49 коп. з яких: 5055 грн. 95 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 995 грн. 54 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПТЕ; 1042 грн. 17 коп. - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПГВ; 147,41 - інфляційне збільшення; 41грн. 42 коп. 3% річних. Станом на дату звернення до суду відповідачка не погасила заборгованість, а тому просить позов задовольнити.

11.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру на адресу суду надійшла відповідь, щодо місця проживання ОСОБА_1 , відповідно до якої вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

15.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 25.06.2024, копія позовної заяви та додані до неї документи надсилались відповідачці за місцем її проживання, проте конверт з документами повернувся на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

20.01.2025 представниця позивача Тенета Н.Р. подала заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити.

Відповідачці направлялися за місцем реєстрації та проживання судові повістки, але такі поверталися на адресу суду із відміткою, про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води та абоненське обслуговування за період з 01.11.2019 по 26.03.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем - ТОВ «Нафтогаз Тепло становить: 7282 грн. 49 коп. з яких: 5055 грн. 95 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 995 грн. 54 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПТЕ; 1042 грн. 17 коп. - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПГВ; 147,41 - інфляційне збільшення; 41грн. 42 коп. 3% річних Оцінка суду.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення віднесені до житлово-комунальних послуг.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2. Методики).

Згідно з п.2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі . Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Відповідно до 5 розділу Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України № 82 від 30.02.2001 року, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж ЦО та ГВП не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Відповідно до ч.1 ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, чим спричинила заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у розмірі 43233 грн. 79 коп. з яких: 39047 грн. 99 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 1081 грн. 42 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПТЕ; 2414 грн. 64 коп. - інфляційне збільшення; 689 грн. 74 коп. 3% річних.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідачка не подала жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідачки у розмірі 3028,00 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 7282 грн. 49 коп. з яких: 5055 грн. 95 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 995 грн. 54 коп., в тому числі ПДВ - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПТЕ; 1042 грн. 17 коп. - заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування ПГВ; 147,41 - інфляційне збільшення; 41грн. 42 коп. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», , місце знаходження: 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 20.01.2025.

Суддя Павлів В. Р.