єдиний унікальний номер справи 546/1250/24
номер провадження 2/546/123/25
21 січня 2025 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-
У грудні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом.
До виходу суду до нарадчої кімнати представником позивача ОСОБА_3 суду було надану заяву про те, що стороною позивача будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази понесених позивачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Решетилівського районного суду від 08 січня 2025 року позовні вимоги було задоволено, надано стороні позивача строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

13 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представниці позивача Ткаченко А.В. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій вона зазначила, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Положеннями чинного законодавства передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Також представниця позивача зазначала, що зв`язку з тим, що нею, як адвокатом, було виконано значний обсяг робіт, а саме: надано усну консультацію та сформовано правову позицію у справі, написано та подано до Решетилівського районного суду Полтавської області позовну заяву про розірвання шлюбу, написано та подано до Решетилівського районного суду Полтавської області заяву про ухвалення додаткового рішення від 10 січня 2025 року, написано та подано до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про надання довідки-розрахунку та надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження від 08.01.2025 року, проведено правовий аналіз відповіді Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18 від 09.01.2025 року, прибуто до Решетилівського районного суду Полтавської області для участі та участь у судовому засіданні 08.01.2025 року та було витрачено орієнтовно 10 годин робочого часу для досягнення відповідного результату, а тому сума у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. є співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час судового засідання відповідач, ОСОБА_1 , заявила, що її сім`я є малозабезпеченою, вона немає змоги сплатити на мою користь 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та надала довідку, видану Решетилівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 16193 від 18.12.2024 року, відповідно до якої станом на 01.1.12024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів становить 29 741,97 грн. Для спростування доводів відповідача 08 січня 2025 року представницею позивача було подано до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про надання довідки-розрахунку та надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Решетилівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 17 від 09.01.2025 року, зі змісту якого вбачається, що сплачені ОСОБА_2 суми аліментів становлять: за липень 2024 року 25 172,65 грн; за серпень 2024 року 18 363, 47 грн; за вересень 2024 року 20 334,04 грн; за жовтень 2024 року - 17 462,91 грн; за листопада 2024 року 10 801,78 грн; за грудень 2024 року 23 114,28 грн. Загальна сума отриманих ОСОБА_1 коштів за друге півріччя 2024 року становить 115 249,13 гривень. А тому вважає, що у відповідача, ОСОБА_1 наявна можливість сплатити на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп (а. с. 33 36).

До заяви про ухвалення додаткового рішення представницею позивача було долучено копію відповіді Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (звор. а. с. 40), копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП№74735296 (а. с. 41), копію договору №ТА 23/11/24 про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року (а. с. 42 - 43), копію квитанції від 25.11.2024 про сплату ОСОБА_2 адвокату Ткаченку А.В. 5000,00 грн (а. с. 44), детальний опис робіт та наданих послуг адвокатом (звор. а. с. 44), копію акту наданих послуг та виконаних робіт (а. с. 45), докази направлення документів відповідачці (а. с. 46).

Розгляд питанняпро ухвалення додаткового рішення було призначено на 21 січня 2025 року.

У судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, 20 січня 2025 року від представниці позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заяву просили задовольнити у повному обсязі (а. с. 50 - 51).

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні 21 січня 2025 року просила відмовити у задоволенні указаної заяви у повному обсязі, оскільки на її утриманні двоє малолітніх дітей, які часто хворіють. У свою чергу позивач має заборгованість по сплаті аліментів на її утримання.

Суд, заслухавши відповідачку ОСОБА_1 та вивчивши матеріали цивільної справи №546/1250/24, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 137 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу позивачем було, зокрема, долучено копію договору №ТА 23/11/24 про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року, копію квитанції від 25.11.2024 про сплату ОСОБА_2 адвокату Ткаченку А.В. 5000,00 грн, детальний опис робіт та наданих послуг адвокатом, копію акту наданих послуг та виконаних робіт.

Також у матеріалах справи міститься копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 адвокатом Ткаченко А.В. (а. с. 10).

Так, 25 листопада 2024 року між ОСОБА_2 та адвокатом Ткаченко А.В. було укладено договір №ТА-23/11/24 про надання правничої допомоги (далі - Договір) (а. с. 42-43). Відповідно до розділу 1 Договору «Предмет договору», клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 серпня 2020 року Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №01, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розділом 3 Договору визначено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар за здійснення дій, пов`язаних з предметом договору в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. Дана сума сплачується протягом 3 банківських днів з дня укладення даного договору.

Відповідно до копії квитанції № 0.0..1 від 25.11.2024 ОСОБА_2 було сплачено адвокату Ткаченко А.В. 5000,00 грн, призначення платежу: сплата гонорару по договору № ТА 23/11/24 від 25.11.2024 (а. с. 44).

Згідно детального опису робіт та наданих послуг адвокатом Ткаченко А.В. по договору №ТА-23/11/24 від 25.11.2024 адвокатом ОСОБА_3 було виконано роботи та надані послуги та зазначено орієнтовну кількість годин, а саме: надання усної консультації та формування правової позиції у справі 1 година; написання та подання до Решетилівського районного суду Полтавської області позовної заяви про розірвання шлюбу 3 години; написання та подання до Решетилівського районного суду Полтавської області заяви про ухвалення додаткового рішення від 10 січня 2025 року; написання та подання до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про надання довідки-розрахунку та надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження від 08.01.2025 1 година; правовий аналіз відповіді Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18 від 09.01.2025 1 година; прибуття до Решетилівського районного суду Полтавської області для участі у судовому засіданні 08.01.2025 3 години (звор. а. с. 44).

Згідно акту наданих послуг та виконаних робіт від 10 січня 2025 року, складеного ОСОБА_2 та адвокатом Ткаченко А.В., адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги: надання правничої допомогу щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 серпня 2020 року Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №01, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Загальна вартість послуг склала 5000,00 грн. Гонорар сплачений у повному розмірі 25.11.2024 (а. с. 45).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Як було зазначено вище, відповідачка ОСОБА_1 заперечувала проти стягнення з неї витрат позивача на правничу допомогу, посилаючись на ті обставини, що коштів на оплату судових витрат вона не має, оскільки не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною, до того ж позивач має заборгованість по сплаті аліментів на її утримання.

У частині 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2023 року у справі № 754/7992/20.

Подібні висновки викладені і у постановах Верховного Суду, на які посилається представниця позивача: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Суд при вирішенні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, ураховує ту обставину, що на утриманні відповідачки перебувають двоє малолітніх дітей, а молодшій дитині - ОСОБА_5 виповнився лише один повний рік. Як вбачається з довідки від 08 січня 2025 року Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області відповідачка отримує державну допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн щомісяця.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» ЄСПЛ зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На думку суду, стягнення із відповідачки, на утриманні якої перебувають двоє малолітніх дітей, судових витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн не можна вважати пропорційним меті відшкодування таких витрат.

Щодо доходу відповідачки у виді отриманих від позивача аліментів та можливості у зв`язку з цим сплатити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у повному розмірі, про що зазначала сторона позивача, суд зазначає, що аліменти є коштами, які присуджуються на утримання саме дітей. У свою чергу спрямування указаних коштів на витрати позивача у даній справі суперечитимуть їх цільовому призначенню та інтересам дітей.

При цьому суд не приймає посилання представниці позивача на виконані після ухвалення рішення суду роботи, такі як: написання та подання до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про надання довідки-розрахунку та надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження від 08.01.2025; правовий аналіз відповіді Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18 від 09.01.2025, оскільки розмір винагороди та порядок її сплати за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Окрім того, на думку суду, підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті. У свою чергу вищезазначені запити представниця позивача здійснювала на спростування доводів відповідачки про відсутність коштів уже після ухвалення рішення суду.

Суд враховує завдання цивільного судочинства, особливості (категорію та складність) спору, який не є складним, те, що відповідачка позов визнала, те, що державна допомога та аліменти є єдиним джерелом доходу відповідачки, а також час, необхідний для вчинення адвокату відповідача тих чи інших процесуальних дій.

Принцип пропорційності полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами учасників спору. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Суд касаційної інстанції керується принципом пропорційності - справедливого балансу між потребами сторін у справі та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар.

Подібний висновок було висловлено Верховним Судом у постанові від 13 грудня 2023 року по справі № 359/10310/21.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що розмір витрат на правничу допомогу позивача, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачки, необхідно зменшити до 2000 грн, що не становитиме надмірний тягар для неї.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 82, 83, 141, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Заяву представниці позивача ОСОБА_2 адвоката Ткаченко Анна Володимирівна про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

У іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представниця позивача ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 21 січня 2025 року.

Суддя Ю.В. Зіненко