Справа № 139/30/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2025 року с-ще Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі судді Коломійцевої В.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2025 ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики: № від 02 лютого 2021 року в розмірі 74 259,64 гривень та №2-15342 від 07 квітня 2021 року в розмірі 7701,62 гривень.

22 січня 2025 судом отримані відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частина 5 ст. 177 ЦПК України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим позивачем у позовній заяві не викладено обставин, якими він обґрунтовує частину своїх вимог, не зазначено та не додано до позовної заяви докази, які їх підтверджують.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач, крім іншого зазначає, що 7 квітня 2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2-15342 відповідно до умов яких позикодавець передав позичальнику грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, однак доказів на підтвердження того, що кошти дійсно були перераховані відповідачу, а також те, що банківський рахунок на який були здійснені перерахування дійсно належить ОСОБА_1 суду надано не було.

При цьому, позивач не зазначає про неможливість отримати таку інформацію самостійно і не просить витребувати таку інформацію.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривні.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до суду позову майнового характеру юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви була подана платіжна інструкції кредитного переказу коштів №46472 від 17.10.2023 у розмірі 2684,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що вказана платіжна інструкція про сплату судового збору прикріплена та обліковується у АСДС Д-3 за цивільною справою №139/780/23.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі 139/780/23 від 27.02.2024 позову заяву було залишено без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Частиною 1 статті 7 вказаного закону передбачено право заявника повернути сплачений судовий збір за подання позову, зокрема, в разі його повернення.

Частиною 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Тому, з огляду на повернення позовної заяви у справі №139/780/23, позивач не позбавлений права звернутись із заявою про повернення судового збору за подання позову у вказаній справі.

Суд зазначає, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Таким чином, платіжна інструкція про сплату судового збору №46472 від 17.10.2023 не може бути враховано як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, оскільки судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №9901/447/21.

Відтак, судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги майнового характеру в розмірі 3028 грн.

Вказане не дозволяє суду вирішити справу керуючись завданнями цивільного судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю сім днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Коломійцева