Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 Справа №607/12717/24 Провадження №2/607/1171/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Колодовського Олега Володимировича до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Колодовський О.В. звернувся до суду із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 (1/3) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А»: житловий будинок (1982 р.), площею 63,3 м.кв., з добудовою (1984 р.) («а») та сходами («сх»); літ. «Б»: літня кухня (1982 р.), з підвалом (до 1939 р.) («пд»); літ. «В»: хлів (1958 р.) з підвалом (1958 р.) («пд»); літ. «Г»: господарська будівля (1980 р.); літ. «Д»: гараж (1985 р.); «1» огорожа; «2» хвіртка; «3» ворота; «К» криниця, в тому числі на 1/6 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3 , а членами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Вони набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/6 частки будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/6 частку житлового будинку. Останній за життя склав заповіт на користь позивачки ОСОБА_1 , на підставі якого заповів їй усе своє майно. Тому загальний розмір частки позивача у праві спільної сумісної власності становить 1/3 (1/6 частки належить позивачу як члену колгоспного двору + 1/6 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 ). Після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу за заявою сина померлого ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом (щодо земельних ділянок) та про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині, за заявою дочки померлого ОСОБА_8 про прийняття спадщини за заповітом (щодо земельних ділянок) та за заявою позивачки внучки померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частку вказаного будинку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві та відсутня державна реєстрація права власності. Оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 19.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Щодо задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_10 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 24.01.1962.

11.05.1985 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклала шлюб з ОСОБА_11 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 видане 11.05.1985. Прізвище подружжя після укладення шлюбу « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_12 ».

У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 05.03.1986. Її батьками вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

07.09.2017 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_16 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 виданим 07.09.2017.

Згідно із довідкою №309, виданою 18.12.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, в колгоспному дворі в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 членами двору були: ОСОБА_3 1935 р.н. голова двору; ОСОБА_2 - 1932 р.н. чоловік, ОСОБА_4 1976 р.н. дочка, ОСОБА_5 1967 р.н. син, ОСОБА_6 1986 р.н. онука, ОСОБА_7 1989 р.н. онука.

Згідно інформаційної довідки №1119, виданої 28.11.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1120, виданої 28.11.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , 1/6 ОСОБА_14 .

28.11.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 . Загальна площа 63.3 кв.м, житлова площа 49,0 кв.м. Рік побудови 1982.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 20.03.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно з довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 288 від 18.12.2024, на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не зареєстрований і не проживає, і по даний час після його смерті.

02.10.2020 старостою с. Козівка Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Дідиком Т.А. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 6-17, відповідно до якого ОСОБА_2 заповів: належні йому на праві приватної власності земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,73 га (1,69 га + 0,07 га), розташовані на території Великогаївської сільської ради с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в рівних частках; все інше належне йому майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось та все те, що ще буде належати йому на день його смерті і на що він згідно з законом матиме право ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №653/02-31 від 25.03.2024 у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №305/2023, після смерті ОСОБА_2 , за заявою сина померлого - ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом та про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині від 05.09.2023 за №764. 05.09.2023 за №765 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від дочки померлого - ОСОБА_8 . 05.09.2023 за №766 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від внучки померлого - ОСОБА_1 . Інші спадкоємці не зверталися.

Вищевказаною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті дідуся ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві.

Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 належало по 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ч.1 ст.1269 ЦК України)

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2 Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №305/2023 за заявою сина померлого ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом та про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині.

Дочка померлого ОСОБА_8 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою.

Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем його 1/6 частки спірного житлового будинку стала його внучка ОСОБА_1 .

У вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , що стало причиною звернення позивача до суду.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши вищевказані правові норми та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи, що позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину на будинок, оскільки правовстановлюючий документ на будинок відсутній, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог в частині визнання за нею права власності на 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за нею право власності на 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку з спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_2 .

В той же час, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на спірний житловий будинок, як члена колгоспного двору, оскільки під час розгляду цієї справи суду не надано доказів про те, що її право на цю частку власності не визнається, порушується чи оспорюється іншою особою.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

У позовній заяві жодним чином не обґрунтовано необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/6 частини житлового будинку, яка належить їй як члену колгоспного двору.

Даний позов мотивований лише порушенням права позивача, як спадкоємця, на отримання належного спадкодавцеві майна у спадщину.

У даній справі позивач пред`явила позовні вимоги до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області,яка право власності позивача на 1/6 частини житлового будинку, яка належить їй як члену колгоспного двору, не оспорює, та є належним відповідачем лише в частині позову про визнання права власності на спадкове майно.

За таких обставин, у задоволенні позову в частині вказаної вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Колодовського Олега Володимировича до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А»: житловий будинок (1982 р.), площею 63,3 м.кв., з добудовою (1984 р.) («а») та сходами («сх»); літ. «Б»: літня кухня (1982 р.), з підвалом (до 1939 р.) («пд»); літ. «В»: хлів (1958 р.) з підвалом (1958 р.) («пд»); літ. «Г»: господарська будівля (1980 р.); літ. «Д»: гараж (1985 р.); «1» огорожа; «2» хвіртка; «3» ворота; «К» криниця, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04394875, місцезнаходження вул. Галицька, 47, с. Великі Гаї, Тернопільський район, Тернопільська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, , місцезнаходження вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 14.01.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук