ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1279/25 Справа № 175/128/22 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

Учасники справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024року, головуючий у суді першої інстанції Журавель Т.С.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У січні 2022року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали позов в суд проти Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з вимогою про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Існування таких вимог позивачі пов`язували із тим, що вони у 2018році провели державну реєстрацію з присвоєнням кадастрових номерів сформованих земельних ділянок державної форми власності, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Проєкти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок позивачам - відповідали вимогам законодавства та були погоджені Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій, Харківській та Полтавських областях. У 2020році позивачі дізналися про те, що державні реєстрації земельних ділянок, на які вони претендують, скасовані, кадастрові номери перенесені в архів, а поземельну книгу закрито. У відповідь на адвокатські запити відповідач повідомив, що такі дії проведені у зв`язку з виправленням помилки, яка виникла під час державних реєстрацій земельних ділянок позивачів. Також позивачі зазначали, що земельні ділянки, на які вони претендують, накладаються чи перетинаються з неіснуючою земельною ділянкою Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», оскільки юридично-правового статусу дана земельна ділянка не набула, її точне місцезнаходження та межі не встановлювалися. Позивачі вважали, що внаслідок неправомірних дій відповідача було скасовано державну реєстрацію земельних ділянок №:01:013:0237, №:01:013:0238 та №:01:013:0238 для індивідуального садівництва, розташованих на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

За наведених обставин, позивачі виклали вимоги про:

визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язаних зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_1 , площею 0,1га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та скасування кадастрового номеру №:01:013:0237 і перенесення цього номера в архів; та закриття Поземельної книги; інша вимога про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий № :01:013:0237 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр;

визнання протиправними дій відповідача, пов`язаних зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_2 , площею 0,0844га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та скасування кадастрового номеру № :01:013:0238 і перенесення цього номера в архів; та закриття Поземельної книги; інша вимога про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_2 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,0844 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий № :01:013:0238 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр;

визнання протиправними дій відповідача, пов`язаних зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_3 , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та скасування кадастрового номеру № :01:013:0236 і перенесення цього номера в архів; та закриття Поземельної книги; інша вимога про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_3 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,1га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий № :01:013:0236 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка надана у користування Комунальному підприємству «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» відсутнє, зміна площі або меж земельної ділянки, поділ чи об`єднання земельних ділянок та накладки земельних ділянок, на які претендують позивачі не відбулися, тому вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, пов`язані з поновленням державної реєстрації на ці земельні ділянки за позивачами не підлягають задоволенню.

Інший правовий висновок про те, що спірна земельна ділянка фактично залишається перебувати у постійному користуванні Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», про що було зроблено висновок Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2022року у справі № 175/241/21, з огляду на що, Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» повинно було бути залучено як сторона спору до участі у даній справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклали вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що відповідач не надав доказів того, що земельна ділянка Обласної лікарні ім. І.І. Мечникова, площею 4,0 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, оформлялася, розроблявся проєкт відведення земельної ділянки, мало місце перенесення меж в натурі (на місцевість) і виготовлялися документи, які посвідчують право володіння або право користування земельною ділянкою, та дані про існуючу земельну ділянку внесені до державного земельного кадастру. Позивачі вважали, що юридично-правового статусу дана земельна ділянка не набула. З урахуванням чого виснували, що спірна земельна ділянка не має користувача, має місце тільки умовна земля без встановлених меж з невизначеним точним місцем знаходження. У випадку коли земельні ділянки, на які претендують позивачі, знаходяться на землі, відображеної на схемі користування лікарні, то право користування земельною ділянкою 4,0га, яка б могла бути у користуванні лікарні, фактично та юридично припинено у зв`язку з набуттям іншими фізичними особами права власності на житлові будинки та земельні ділянки, на яких вони збудовані.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024року.

05 листопада 2024року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 11?? год 14 січня 2025року.

У зв`язку з прийнятим рішенням Вищої ради правосуддя від 05 грудня 2024року № 3558/0/15-24 про відставку судді ОСОБА_4 , на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06 грудня 2024року № 4783 та у відповідності до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у справі здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Никифоряк Л.П., судді: Гапонов А.В., Новікова Г.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024року справу призначено до розгляду на 10:50 год 21 січня 2025року.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в електронному суді.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради трудящих під індивідуальну забудову видано Обласній лікарні ім. І.І. Мечникова державний акт, серії Б № 009254, на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0га, який зареєстровано 18 травня 1992року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473.

Рішенням УП сесії ХІІ скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 12 вересня 1991року, виділено земельну ділянку площею 4,0 га під індивідуальне будівництво, за рахунок земель сільськогосподарського призначення радгоспу імені КПРС для співробітників Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова.

Даним рішенням було задекларовано наміри в майбутньому передати фізичним особам співробітникам Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова земельні ділянки відповідно до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Для фізичних осіб-співробітників Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова це рішення, як нормативно-правовий акт несе реальні правові наслідки.

Земельна ділянка площею 4,0га не оформлялася, розробка проекту відведення земельної ділянки, перенесення меж у натурі (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право володіння або право користування землею, не проводилося, дані про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру.

У період часу з 1992року по 2001рік Новоолександрівська сільська рада народних депутатів прийняла рішення про виділення 24 земельних ділянок співробітникам обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова під індивідуальну забудову, площею по 0,10га (загальною площею 2,4 га).

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області у 2018році проведена державна реєстрація сформованих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі відповідно: ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,10га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та присвоєно кадастровий номер :01:013:0237; ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,0844га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, присвоєно кадастровий номер :01:013:0238; ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,1га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, присвоєно кадастровий номер :01:013:0236.

22 травня 2020року представник позивачів дізнався про те, що державні реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:013:0237, :01:013:0238, :01:013:0236 в Державному земельному кадастрі скасовані, кадастрові номери перенесено в архів.

На адвокатські запити від 01 червня 2020року та від 26 червня 2020року представник позивачів отримав наступні письмові відповіді від ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області: № 29-4-0.221-3956/2-20 від 10 червня 2020року та № 29-4-0.6-4528/2-20 від 06 липня 2020року щодо земельної ділянки, на яку претендує ОСОБА_1 про наступне: Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_6 була виготовлена заява від 09 грудня 2019року, реєстраційний номер 3В-019 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації (на підставі заяви № 3B-018 від 20 квітня 2018року) земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру та протоколу № 7195987 виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 22 травня 2020року. На підставі вищевказаної заяви та Протоколу Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , кадастровий номер :01:013:0237 перенесено до архіву, державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та Поземельну книгу закрито.

Згідно відповіді № 29-4-0.221-3958/2-20 від 10 червня 2020року та № 29-4-0.6-4526/2-20 від 06 липня 2020року щодо земельної ділянки, на яку претендує ОСОБА_2 повідомлено про наступне: Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_7 було виготовлена заява від 09 грудня 2019року, реєстраційний номер 3В-019 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру № 3B-019 від 09 грудня 2019року та протоколу № 7194446 виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки (на підставі заяви від 02 травня 2018року за реєстраційним номером ЗВ-018) з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 21 травня 2020року. На підставі вищевказаної заяви та Протоколу Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , кадастровий номер :01:013:0238 перенесено до архіву, державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та Поземельну книгу закрито.

Відповідно до відповіді № 29-4-0.221-3957/2-20 від 10 червня 2020року та № 29-4-0.6-4531/2-20 від 06 липня 2020року щодо земельної ділянки, на яку претендує ОСОБА_8 , Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Захарчук Оленою Миколаївною була виготовлена заява від 09 грудня 2019року, реєстраційний номер 3В-019 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації (на підставі заяви № 3B-018 від 17 квітня 2018року) земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру та протоколу № 7195987 виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 22 травня 2020року. На підставі вищевказаної заяви та Протоколу Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , кадастровий номер :01:013:0236 перенесено до архіву, державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та Поземельну книгу закрито.

Як вбачається з відповіді на запит № 29-4-0.221-4501/2-20 від 03 липня 2020року щодо фактичних підстав скасування державних реєстрацій земельних ділянок та кадастрових номерів, земельні ділянки, на які претендують позивачі сформовані в Державному земельному кадастрі у 2018році, на підставі проектів землеустрою, розроблених згідно Наказів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, для подальшої передачі у власність із земель запасу для індивідуального садівництва. Віднесення земельних ділянок до земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності встановлено нібито на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017року у справі № 175/312/17, згідно якого визнано недійсним та скасовано Державний акт на право постійного користування землею серія Б № 009254, зареєстрованого в Книзі реєстрації за № 473 від 18 травня 1992року, на земельну ділянку загальною площею 4га, виданого під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І. Мечникова. Також даним рішенням зобов`язано Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області внести зміни до Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо припинення постійного користування земельною ділянкою.

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 23 квітня 2019року у справі № 175/312/17 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа Комунальний заклад «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», про визнання незаконним та скасування державного акта, скасування реєстрації державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії, скасовано рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017року про задоволення позову ОСОБА_1 , яким скасовано державний акт серії Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 22 листопада 2022року у справі № 175/247/21 (провадження № 61-18559св21) встановлено, що апеляційний суд постановою у справі № 175/312/17 фактично відновив дію державного акту серії Б № 009254.

Позивачі не погодилися з вищевказаними діями державних кадастрових реєстраторів відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та подали до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021року, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021року та постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021року у справі № 160/14939/20, провадження у справі закрито, оскільки даний спір є цивільно-правовим.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, щодо доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення позову та судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

У статті 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 142, частиною першою статті 143 Конституції України земля є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування, а територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки державної або комунальної власності врегульовані нормами Земельного Кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною другою статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до частини тринадцятої 13 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в раз, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Згідно пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання ; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру; 3) ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з додатком 23 особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї суб`єктів таких прав. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Положеннями частини п`ятої статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI передбачено, що кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Згідно з частиною десятою статті 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Виходячи з норм земельного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування з питань надання у власність земельних ділянок, вбачається, що здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

На стадії здійснення державної реєстрації земельної ділянки, що включає внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, право власності автоматично не виникає.

Водночас, судами попередніх інстанцій у цій справі було встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні інших осіб.

Тобто, у цій справі має місце не тільки внесення (скасування) відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та формування земельних ділянок, але й державна реєстрація права постійного користування на земельні ділянки за третіми особами.

Встановлено, що для одержання земельної ділянки під індивідуальне будівництво фізична особа-співробітник обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова, яка заінтересована у передачі їй у власність або у користування земельної ділянки, відповідно до статей 17, 19 ЗК України, може подати до сільської ради клопотання від свого імені про виділення ділянки під індивідуальне будівництво, а рада народних депутатів розглядає клопотання і у місячний строк у разі згоди передає громадянину земельну ділянку у власність чи у користування, приймає рішення з цього питання та замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проєкт відведення земельної ділянки погоджується з сільською Радою народних депутатів, з районними землевпорядними, природоохоронними і санітарними органами, органом архітектури і подається для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність чи у користування, як це передбачалось частиною першою статті 10, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997року № 280/97-ВР та статтями 116, 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам були погоджені Головним управлінням Держгеокадастром у Донецькій області, Харківській області та Полтавській області у 2018році, до розгляду судами справ щодо оскарження державного акту серії Б № 009254.

У відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що низкою судових рішень, зокрема постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019року у справі № 175/312/17 та постановою Верховного Суду від 22 листопада 2022року у справі № 175/241/21, предметом яких було оскарження державного акту серії Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,0га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, право постійного користування Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» не скасовано, а державний акт на користування спірною земельною ділянкою не визнаний незаконним.

Встановивши, що рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка надана у користування Комунальному підприємству «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» відсутнє, зміна площі або меж земельної ділянки, поділ чи об`єднання земельних ділянок та накладки земельних ділянок, на які претендують позивачі не відбулися, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, пов`язані з поновленням державної реєстрації на ці земельні ділянки за позивачами не підлягають задоволенню.

Водночас, суд вірно врахував, що спірна земельна ділянка фактично залишається перебувати у постійному користуванні Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», про що було зроблено висновок Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2022року у справі № 175/241/21, а тому Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» повинно було бути залучено до участі у даній справі.

Тобто, у цій справі спір фактично стосується не оскарження дій суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з реалізацією його компетенції у сфері управління, а права власності чи користування земельною ділянкою.

Тож, як встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка, яку хотіли б отримати у власність позивачі, знаходиться в постійному користуванні КП «Обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», що підтверджується державним актом серії Б № 009254, який на час розгляду справи в суді є чинним.

Доводи позивачів про погодження проектів їх землеустрою для відведення їм спірних земельних ділянок у власність Головними управлінням Держгеокадастру у Донецькій, Харківській та Полтавській областях, яке датоване квітнем 2018року, тобто до скасування 23 квітня 2019року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/312/17 не беруться до уваги і не мають правового значення, так як здійснені без урахування обставин, що стали підставою для виправлення помилок і скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок.

Інші доводи позивачів про невідповідність дій Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок вимогам Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012року № 1051 (із змінами та доповненнями) суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги, оскільки скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок, як і закриття Поземельної книги, здійснені Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до вимог законодавства у сфері землевпорядкування.

Отже, обґрунтування та доводи позивачів щодо відсутності правових підстав для скасування державної реєстрації зазначених в позовній заяві земельних ділянок, не підтверджені позивачами належними доказами та є безпідставними.

Відповідно до частини першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності їх переоцінки.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Заразом, заявниками апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які вони не змогли повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивачі надали пояснення та докази щодо обставин, на які він посилалися як на підставу своїх вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2025року.

Судді: