Справа № 303/9424/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (представник - Столітній Михайло Миколайович) до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 15.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4054506 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 6300 грн, строк кредиту 365 днів з 15.10.2023 по 14.10.2024, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 5 днів. На підставі погоджених умов ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідач вказала особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених умов ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 6300 грн, шляхом їх зарахування на платіжну картку відповідача. Кредитний договір укладено сторонами в електронній формі за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7», що відповідає вимогам ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулося через систему iPay.ua, на підставі договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1,4 % в день та застосовується на передбачених договором умовах. У пункті 4.1. договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. За даними поденного розрахунку заборгованості за договором №4054506 від 15.10.2023 у період з 15.10.2023 по 24.05.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 27 468 грн. У зазначений період відповідачем не здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту та процентів за користування грошовими коштами. Враховуючи вищенаведене, факт укладення правочину та отримання відповідачем коштів не може бути спростований, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. Станом на 24.05.2024 загальна сума заборгованості відповідача склала 33 768 грн. (тіло кредиту - 6300 грн; заборгованість за процентами - 27 468 грн). Первісний кредитор не здійснював нарахування штрафних санкцій за Договором на період, визначений п. 6 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування». 24.05.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. На виконання вимог ст.18 ЗУ «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п.1.3 договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, листом №2910 від 01.07.2024 ТОВ «Лінеура Україна» повідомило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про те, що в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані новому кредитору - ТОВ «ФК «Фінтраст України», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «Фінтраст України» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS повідомлень. Таким чином, до ТОВ «ФК «Фінтраст України» відповідно до укладеного договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4054506 від 15.10.2023 на загальну суму заборгованості 33 768 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту -6300 грн, заборгованості за процентами - 27 468 грн. Товариство просило стягнути зазначені грошові кошти з відповідача.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 27.11.2024 відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу в його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Порядок надання грошових коштів у позику ТОВ «Лінеура Україна» визначено Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які затвердженні наказом директора 08.05.2023 №36-ОД та набрали чинності з 09.05.2023.

15.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4054506, який підписаний електронним підписом останньої, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 6300 грн грошових коштів, зі строком кредиту 365 днів. Договором передбачено періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів. Відповідно до п.1.4.1. договору, стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п.1.3. договору. Згідно п.1.4.2 договору, знижена процентна ставка становить 1,40% в день, яка застосовується за умов зазначених в цьому пункті. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату складання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 105 015 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 87 962,36 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 52 290 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 52 101 грн. Відповідно до п.2.1 договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що відповідачка погодила, а також електронним підписом підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту.

У порушення умов кредитного договору, відповідачка допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком заборгованості здійсненої ТОВ «Лінеура Україна» станом на 24.05.2024, яка становить 33 768 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту - 6300 грн та заборгованості за процентами - 27 468 та розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів (24.05.2024-22.07.2024), яка становить 7560 грн.

24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу №24/05/2024, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників

Відповідно до реєстру боржників до позивача відступлено право вимоги до відповідачки ОСОБА_2 на загальну суму 33 768 грн.

24.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» повідомило відповідачку про відступлення права вимоги до нового кредитора).

Згідно зі ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1,2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги ЗУ «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

ОСОБА_1 , відповідно до укладеного 15.10.2023 між нею та ТОВ «Лінеура Україна» договору про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту, отримала кредит у розмірі 6300 грн строком на 365 днів та зобов`язалась повернути кредит та сплачувати проценти на умовах та в строку визначені договором, але відповідачка виконує умови договору та не здійснила оплату процентів та не повернула тіло кредиту у строки і розмірах, встановлених договором, чим порушила його умови, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 41 328 грн, з якої: заборгованість з тілом кредиту - 6300 грн, заборгованості за процентами - 27 468 грн та 7560 грн. - нараховані проценти за 60 календарних днів.

Наявність заборгованості відповідачкою не спростовані, тому позов підлягає задоволенню, а вказана заборгованість стягненню з відповідачки на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке згідно договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).

Водночас суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Судом встановлено, що 17.072024 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №17/07-2024.

З акта прийому-передачі наданих послуг від 13.11.2024 вбачається, що адвокат Столітній М.М. надав позивачу наступні юридичні послуги:

- надання усної первинної консультації та роз`яснення з правових питань (період надання послуги - 0,5 год., вартість 440 грн);

- дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин ( період надання послуги - 1 година, вартість - 840 грн);

- аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції (період надання послуги - 0,5 годин, вартість - 440грн);

- підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання, узгодження обраної позиції з клієнтом (період надання послуги - 1 година, вартість - 840грн);

- письмова юридична консультація, складання письмового консультативного висновку (період надання послуги - 1 година, вартість - 840грн);

- проведення заходів, спрямованих на самостійне отримання доказів, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (період надання послуги - 1 година, вартість - 840грн);

- складання позовної заяви (період надання послуги - 2 години, вартість - 1640 грн);

- складання та оформлення інших документів (період надання послуги - 1 година, вартість - 840грн);

- складання та оформлення процесуальних документів (період надання послуги - 2 годин, вартість - 1640 грн);

- представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства (період надання послуги - 2 години, вартість - 1640грн);

Загальна вартість наданих послуг складає 10 000,00 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.

Враховуючи вищезазначене, з відповідача підлягає стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч.3 ст.133 та ст. 137, 141 ЦПК України у розмірі 10 000,00 грн.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 141, 134, 258-259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 525, 526, 610, 611, 612, 1049, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: вул. Загородня,15, офіс 118/2, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44559822) заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 328 гривень (сорок одна тисяча триста двадцять вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя