Справа № 489/4809/24
Провадження № 2/489/197/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дементьєвої Ю.С.,

представника відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» - адвоката Костенка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ «НАСК «Оранта») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У червні 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дементьєву Ю.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.01.2024 близько 12:40 год. на перехресті вулиць Декабристів та Нікольської в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Ford Focus, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, позивачу спричинені матеріальні збитки.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2024 у справі № 489/677/24 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за наслідками вказаного ДТП.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого в розмірі 160 000,00 грн., франшиза нуль гривень.

Позивач відразу після дорожньо-транспортної пригоди, 10.01.2024. звернулась до HACK «Оранта» із відповідним повідомленням, для фіксації даного факту.

Оскільки автомобіль після ДТП був непридатним для експлуатації, з метою його перевезення до місця проведення ремонту, а саме до АС SERVICE NIKO, позивач скористалась послугами ТОВ «НИКАВТОТРАНС ЛОГИСТИК», за які сплатила грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн.

13.02.2024 позивач особисто подала до ПАТ «HAСК «ОРАНТА» рахунок № АС-0000049 від 17.01.2024, складений АС SERVICE NIKO, відповідно до якого були прораховані очікувані витрати на відновлення пошкодженого автомобілю, які становили 134 700,00 грн.

Одночасно, ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до ПАТ HACK «Оранта» про здійснення розрахунку суми страхового відшкодування.

29.02.2024 позивач отримала від ПАТ «HACК «ОРАНТА» відповідь №09-02-17/2384 від 29.02.2024 на своє письмове звернення, з якого слідує що страхова справа № 24-14-1684 знаходиться на етапі врегулювання, остаточний розрахунок суми страхового відшкодування не проводився.

Позивач, розуміючи що її витрати значно перевищать страхове відшкодування, змушена була звернутись для проведення незалежної оцінки вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу до ФОП ОСОБА_4 .

За розрахунками оцінювача ФОП ОСОБА_4 , викладеними у звіті №145/05-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 17.02.2024, загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 117 171,79 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу.

За виконання вказаного звіту позивач сплатила ФОП ОСОБА_4 4 000,00 грн.

03.04.2024 страхова компанія перерахувала ФОП ОСОБА_5 , який виконував відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля страхове відшкодування у розмірі 66 789,66 грн. (64 289,66 за відновлювальний ремонт + 2 500,00 грн. за евакуатор).

Позивач посилається на те, що розрахунок страхового відшкодування був проведений страховою компанією без попереднього узгодження з ОСОБА_1 , та без врахування додатково наданих нею документів, підтверджуючих розмір понесених збитків (рахунку АС SERVICE NIKO, звіту про оцінку), а також що у невстановлену дату та час, в невстановленому місці, ФОП ОСОБА_6 , на основі проведеного зовнішнього огляду пошкодженого автомобілю позивача, склав протокол 52-D/14/70 огляду транспортного засобу, при цьому під час огляду транспортного засобу та складання протоколу ОСОБА_1 присутньою не була, позивач самостійно перерахувала ФОП ОСОБА_5 68 550,34 грн. різниці між загальним розміром витрат на її відновлювальний ремонт та страховим відшкодуванням, та оплатила кошти за проведення звіту про оцінку вартості збитків у розмірі 4 000,00 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» доплату страхового відшкодування в розмірі 75 050,34 грн.

В обґрунтування стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., позивач посилається на те, що ДТП сталася в зимовий період року, температура повітря становила від 5,5° морозу до 2.7° морозу, вітер північний, 4-5 м/с, на дорогах ожеледиця, у зв`язку з чим, позивач змушена була знаходитись на вулиці при несприятливих погодних умовах тривалий час - понад 5 годин, протягом яких вона очікувала на поліцію, співробітниками поліції ще декілька годин (приблизно до 15:00 год.) складались відповідні матеріали за наслідками ДТП (схема, протокол, пояснення), також позивач викликала евакуатор, тому ОСОБА_1 змогла потрапити додому лише увечері, біля 17:30 год. Після тривалого знаходження на вулиці після ДТП, позивач застудилась та ще декілька тижнів після події погано себе почувала.

Також ОСОБА_1 , протягом тривалого часу - до 22 квітня 2024 року (понад 3 місяці) була позбавлена засобу пересування - автомобілю, який знаходився на ремонті. В наслідок чого вимушена була по своїм власним справам пересуватись на таксі або громадському транспорті, витрачаючи додатково грошові кошти та власний час.

Також, батько Позивача - ОСОБА_7 , 1959 р.н., пенсіонер за віком, у період з 07.02.2024 по 12.02.2204 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» з 07.02.2024 по 12.02.2024, де 08.02.2024 був прооперований. Позивач вимушена була щоденно користуватись заслугами таксі для того щоб доглядати за хворим батьком, який знаходився в лікарні.

Мати позивача - ОСОБА_8 , 1960 р.н., інвалід П групи, також потребувала від позивача допомоги у пересуванні до лікарні за в особистих справах, однак, у зв`язку з відсутністю транспортного засобу, ОСОБА_1 знову ж таки вимушена була витрачати додатковий час і кошти.

Відсутність власного транспортного засобу викликали як для позивача так і для її родини суттєві незручності у пересуванні, додаткові витрати коштів, зусиль за часу. Крім того, багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а деякі навіть відмінити.

Посилаючись на викладені обставини та емоційні страждання, які довелося перенести внаслідок ДТП: порушення звичайного способу життя; негативний вплив на психоемоційний стан та на стан здоров`я; моральні страждання пов`язані з ДТП, в тому числі моральні страждання внаслідок пошкодження її майна; додаткові витрати часу, зусиль та коштів на пересування, а також на ремонт свого транспортного засобу, постійна знервованість у зв`язку з тривалою відсутністю засобу пересування, тощо, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

18.07.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Родіонової В.Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на безпідставність та недоведеність доводів позивача в частині заявлених до відповідача вимог в частині відшкодування моральної шкоди, просила суд відмовити у задоволенні таких вимог.

ПАТ «НАСК «Оранта» правом на подачу відзиву не скористалось.

Справа неодноразово відкладалась за клопотанням сторін для врегулювання спору щодо вимог, пред`явлених до страхової компанії.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дементьєва Ю.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила, що станом на час слухання справи доплату страхового відшкодування від ПАТ «НАСК «Оранта» позивач не отримала. Також представник позивача просила долучити до матеріалів справи остаточні докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу. Протокольно вказане клопотання судом задоволено.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення від суду, яке відповідач отримала 28.12.2024. У відзиві представник відповідача просила розглядати справу без їх участі.

Відповідач ПАТ «НАСК «Оранта» адвокат Костенко С.О. в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що не погодив позицію з ПАТ «НАСК «Оранта», інтереси якого представляє, щодо суми доплати страхового відшкодування, однак бажав би щоб її розмір було зменшено судом до 50 000,00 грн., про яку попередньо домовлялись сторони в процесу розгляду справи. У разі неможливості такого зменшення просив врахувати наданий позивачем суду звіт №145/05-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 17.02.2024, згідно якого загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 117 171,79 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.01.2024 близько 12:40 год. на перехресті вулиць Декабристів та Нікольської в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Ford Focus, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, позивачу спричинені матеріальні збитки.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2024 у справі № 489/677/24 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за наслідками вказаного ДТП.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого в розмірі 160 000,00 грн., франшиза нуль гривень.

Позивач відразу після дорожньо-транспортної пригоди, 10.01.2024. звернулась до HACK «Оранта» із відповідним повідомленням, для фіксації даного факту.

Оскільки автомобіль після ДТП був непридатним для експлуатації, з метою його перевезення до місця проведення ремонту, а саме до АС SERVICE NIKO, позивач скористалась послугами ТОВ «НИКАВТОТРАНС ЛОГИСТИК», за які сплатила грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн.

На підставі страхового акту від 03.04.2024 № ОЦВ-24-14-1684/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» визначило розмір страхового відшкодування позивачу у сумі 66 789,66 грн. та 03.04.2024 перерахувало ФОП ОСОБА_5 , який виконував відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля, що належить позивачу, страхове відшкодування у розмірі 66 789,66 грн. (64 289,66 за відновлювальний ремонт + 2 500,00 грн. за евакуатор) (а.с.50, 77-78).

При цьому, згідно звіту №145/05-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 17.02.2024, виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 на замовлення позивача, загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 117 171,79 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу (а.с.22-41).

За виконання вказаного звіту позивач сплатила ФОП ОСОБА_4 4 000,00 грн. (а.с.42).

Згідно акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_5 № ЦВ-1-00019 від 21.03.2024 ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля позивача склав 135 340,00 грн. (а.с.45).

22.04.2024 ОСОБА_1 сплатила на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_5 власні грошові кошти у сумі 68 550,34 грн., що є різницею між загальним розміром витрат на відновлювальний ремонт її автомобіля та страховим відшкодуванням, яке було вже перераховане ПАТ НАСК «ОРАНТА» на рахунок ФОП ОСОБА_5 з урахуванням витрат на евакуатор (2 500,00 грн.) (а.с.51).

Фактично позивач витратила на відновлення пошкодженого у ДТП автомобіля 141 840,00 грн., з яких: 135 340,00 грн. відновлювальний ремонт (частково відшкодований страховою компанією у сумі 64 289, 66 грн., різниця, що не відшкодована 71 050,34 грн.) + 2500,00 грн. послуги евакуатора (повністю відшкодовано страховою компанією) + 4000,00 грн. оплата за звіт про оцінку вартості збитків.

Тобто різниця між сумою отриманого страхового відшкодування та фактично понесеними позивачем витратами на ремонт автомобіля становить 71 050,34 грн. (68 550,34 грн. доплати (а.с.51) + 2 500,00 грн., які повинна була отримати позивач, але вони були перераховані страховою компанією ФОП ОСОБА_5 на відновлювальний ремонт) та 4000,00 грн. витрат за звіт про оцінку збитків.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 29 Закону № 1961-IV зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

З огляду на вказане суд вважає, що саме на ПАТ «НАСК «ОРАНТА» як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

Так, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оскільки ліміт відшкодування за полісом становив 160 000,00 грн., та не був вичерпаний виплаченою сумою страхового відшкодування, а доказів погодження позивачем із ПАТ«НАСК «Оранта» розміру страхового відшкодування матеріали справи не містять, то саме страховик і має сплатити всю суму відновлювального ремонту. У такому разі не можна покладати обов`язок з відшкодування цієї суми відповідно до приписів статті 1194 ЦК України на винуватця ДТП.

Водночас, статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Крім того з відповідача ПАТ«НАСК «Оранта» також слід стягнути витрати за проведення звіту №145/05-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 17.02.2024 суму 4000,00 грн., які понесла позивач (а.с.42).

За такого, позов в частині вимог до страхової компанії про стягнення доплати страхового відшкодування у розмірі 75 050,34 грн. (71 050,34 грн. за відновлювальний ремонт та 4000,00 грн. витрати позивача на звіт про оцінку збитків) підлягає задоволенню, оскільки у справі відсутні докази погодження між сторонами розміру страхового відшкодування, наявні докази понесення позивачем витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого у ДТП автомобілю, за проведення звіту оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , послуг евакуатора, які хоч і були враховані у розрахунку ПАТ «НАСК «ОРАНТА», але позивач фактично їх не отримала, оскільки вони були перераховані ФОП ОСОБА_5 для ремонту автомобілю.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., суд приходить до такого.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що сама дорожньо-транспортна пригода призвела до переживань ОСОБА_1 , які викликані дискомфортом у вигляді неможливості користуватися автомобілем, зокрема і вирішувати питання з родичами, які потребували перевезень, користування позивачем послугами таксі, зміни звичного способу життя через постійне намагання вирішити питання щодо відшкодування шкоди у позасудовому порядку, зокрема відшкодування з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На думку суду, саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань ОСОБА_1 . Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивача і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивач, яка дорівнює 50 000,00 грн., є явно завищеною.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог (20% до відповідача ОСОБА_2 ), суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 242,24 грн. (1211,20 х 20%/100%) пропорційно до задоволеної частини вимог, а з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача 1 211,20 грн. судового збору, враховуючи задоволення вимог до нього.

При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Дементьєвою Ю.С. надано суду:

- копію договору від 01.05.2024 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (а.с.91-92);

- копії актів наданих послуг з правової допомоги від 28.06.2024 та від 22.01.2025;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 96);

- попередній розрахунок витрат за надання правової допомоги (а.с.93).

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що розмір витрат ОСОБА_1 на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 10 000,00 грн., що підтверджується вищепереліченими доказами.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача, у судових засіданнях при розгляді даної справи, часткове задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 (20 %), суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню: 5000,00 грн. з ПАТ «НАСК «Оранта» та 1 000,00 грн. з відповідача ОСОБА_2 (на 20% від половини суми таких витрат).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 137, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування у розмірі 75 050,34 грн. (сімдесят п`ять тисяч п`ятдесят гривень 34 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.) судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 242,24 грн. (двісті сорок дві гривні 24 коп.) судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д.

Повний текст рішення складено 22.01.2025.

Суддя Г.А. Микульшина