Справа № 639/7848/24
Провадження № 2/639/353/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

за участю представника позивача адвоката Клубань М.В.,

представника відповідача адвоката Говорової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу №639/7848/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу в частині призупинення трудового договору, поновлення дії трудового договору та стягнення заробітної плати,

установив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якій позивач просила: визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 1963/ос «Щодо добровільного виконання рішення суду» від 09.09.2024 в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , поновивши з нею дію трудового договору; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 26.11.2024 у сумі 283977,33 грн; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

28.11.2024 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання (а.с.78-79).

У поданому клопотанні, яке надійшло до суду 23.12.2024, представник відповідача адвокат Говорова А.І. просила залишити без розгляду позов ОСОБА_1 в частині стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 20.08.2024 (а.с.111-113).

Клопотання обґрунтоване тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.08.2024 у справі № 639/615/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, присуджено до стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по день винесення рішення (20.08.2024) в розмірі 212 204 (двісті дванадцять тисяч двісті чотири) грн. 88 коп., без урахування податків та обов`язкових зборів. Зазначене рішення не набрало законної сили, оскільки відповідач подав апеляційну скаргу, та 11.10.2024 ухвалою Харківського апеляційного суду відрите апеляційне провадження у справі № 639/615/24.

На думку сторони відповідача, оскільки Жовтневим районним судом м. Харкова вже вирішено вимогу ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 20.08.2024, а у провадженні Харківського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 639/615/24 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, наявні підставі для залишення без розгляду позову у справі № 639/7848/24 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 20.08.2024, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

26.12.2024 до суду від представника позивача адвоката Клубань М.В. надійшли заперечення на вказане клопотання, в яких сторона позивача вказала, що предмети спору у справі № 639/615/24 та у справі № 639/7848/24 не є тотожними, оскільки у справі, що розглядається позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 26.11.2024, відповідно до п. 3 наказу АТ «Українська залізниця» № 1963/ос, яким відбулося призупинення трудового договору з позивачем, тоді як у справі № 639/615/24 позивач просила стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до наказу (розпорядження) від 06.11.2023 № 2064/ос, за яким відбулося звільнення позивача. До того ж, період вимушеного прогулу є різними (а.с.150-151).

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Говорова А.І. заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Клубань М.В. проти заявленого клопотання заперечувала, посилаючись на обставини, що викладені у поданих нею запереченнях.

Суд, заслухавши думку представників сторін та оглянувши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року у справі № 367/8869/23 склав такий правовий висновок.

Залишення позову без розгляду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 20.08.2024 у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, залишати позов без розгляду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15 (провадження № 14-58цс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 257 ЦПК України.

У свою чергу, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/16267/17, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22.

Суд встановив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.08.2024 у справі № 639/615/24 задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати; та, серед іншого, стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по день винесення рішення (20.08.2024) в розмірі 212 204 грн. 88 коп., без урахування податків та обов`язкових зборів (а.с.22-29).

Рішення суду від 20.08.2024 у справі № 639/615/24 не набрало законної сили, ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.08.2024 у справі № 639/615/24.

У справі, що розглядається, позивачем заявлені вимоги про стягнення на її користь з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 26.11.2024, відповідно до п. 3 наказу АТ «Українська залізниця» № 1963/ос, яким відбулося призупинення трудового договору з позивачем у сумі 283977,33 грн.

Отже, підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; суми, що присуджені та заявлені до стягнення, та період стягнення, у справах 639/7848/24 та № 639/615/24 є різними.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони відповідача та залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 20.08.2024.

Керуючись ст. 12, 223, 247, 260, 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» Говорової Альони Ігорівни про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 по 20.08.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 21.01.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО