КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/472/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді СкрильЮ.А.,

при секретарі судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

представника позивача адвоката Березанського К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та моральних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Березанський Костянтин Іванович 10.09.2024 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до відповідача, та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди 17 598 гривень: суму франшизи у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок, матеріальну шкоду у розмірі 6 398 (шість тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та судові витрати з наданої правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Позов обґрунтовано тим, що 04.05.2024 приблизно о 18.52 год по вул. Фонтанська дорога біля будинку № 14-А в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "OPEL", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та велосипеда MERIDA REACTO 4000, яким керував позивач, ОСОБА_1 . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п.16.13 Правил дорожнього руху України, що призвело до падіння велосипеда під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило йому тілесних ушкоджень а також пошкодження велосипеда та екіпірування ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2024 року у справі №947/15462/24 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є доказом його вини у спричиненні ДТП.

За результатами пригоди учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у якому водій автомобіля марки "OPEL", номерний знак НОМЕР_1 , повністю визнав вину. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу № ОСЦПВВНТЗ: 215498574 у Товаристві з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант». Позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про ДТП та із заявою про страхове відшкодування. 10 червня 2024 року між позивачем та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено Угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до якої сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 04.05.2024 року складає 8 200,00 грн: сума пошкодженого майна становить 6 000,00 гривень та нанесення шкоди здоров`ю потерпілого 2 200 гривень. Сума франшизи становить 3 200,00 грн. 26 травня 2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало позивачу страхове відшкодування в сумі 8 200,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату, копію якої надається суду. Таким чином, з боку позивача було виконано всі обов`язки, покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Внаслідок чого ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено позивачу страхове відшкодування за вирахуванням суми франшизи.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження, а саме: садна в ділянці лівої гомілки, забій м`яких тканин в ділянці лівого плечового суглоба, що підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР від 05.05.2024 року №10581, внаслідок чого позивач змушений був проходити лікування та відчував постійний біль та дискомфорт, що суттєво погіршувало якість його життя та обмежувало повсякденну активність. Функціонування лівої руки було значно обмежене через забій м`яких тканин в ділянці лівого плечового суглоба, що ускладнювало виконання навіть звичайних побутових дій, та призвело до додаткового стресу, дискомфорту та порушувало звичний спосіб життя.

За весь період реабілітації відповідач, ОСОБА_2 , жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого, не виявив жодної турботи чи співчуття, не запропонував відшкодування шкоди. Отже така байдужість з боку особи, чиї дії призвели до страждань позивача, спричинила додатковий моральний тиск та відчуття несправедливості.

Сума відшкодування у розмірі 2 200,00 грн, яка була виплачена страховою компанією, покрила лише вартість проведення МРТ. Ця сума не включала витрати на ліки та реабілітаційні заходи, які були необхідні для покращення стану здоров`я позивача та відновлення після травм. ОСОБА_1 довелося самостійно нести ці додаткові витрати, що спричинило також спричинило стрес та турботу про можливість отримання належного лікування. Крім фізичного болю, ОСОБА_1 переживав значний психологічний стрес через раптовість події, страх за своє життя та здоров`я під час ДТП, а також через невпевненість у повному відновленні та можливих довготривалих наслідках отриманих травм. ДТП та його наслідки тимчасово суттєво вплинули на його звичний спосіб життя, змусивши відмовитися від занять спортом, зокрема велоспорту, що є важливою частиною його життя та джерелом позитивних емоцій.

Крім завданої матеріальної шкоди здоров`ю, позивачу завдано матеріальну шкоду його майну, внаслідок пошкодження велосипеду: MERIDA REACTO 4000 (2023 року випуску), що підтверджується Актом огляду транспортного засобу від 08.05.2024 року. Зокрема, були виявлені такі пошкодження: ручка руля з правого боку розлом; тормозна ручка з правого боку розлом; шолом деформація, пошкодження лакофарбового покриття (ЛФП), подряпини. Слід зазначити, що всі вищезгадані пошкоджені елементи не підлягають ремонту, а вимагають повної заміни на нові з наступних причин: Розлом ручки руля є критичним пошкодженням, яке неможливо відремонтувати без втрати міцності та надійності. Ручка руля є ключовим елементом керування велосипедом, і будь-які компроміси щодо її цілісності можуть призвести до втрати контролю над велосипедом та становити серйозну загрозу безпеці велосипедиста. Розлом тормозної ручки є не менш критичним пошкодженням. Тормозна система є основним засобом забезпечення безпеки під час руху. Спроби ремонту розломаної тормозної ручки можуть призвести до її відмови в критичний момент, що створює неприпустимий ризик для життя та здоров`я велосипедиста. Пошкодження шолома, включаючи деформацію, пошкодження лакофарбового покриття та подряпини, вказують на те, що шолом зазнав значного удару. Згідно з загально прийнятими стандартами безпеки, шолом, який зазнав удару, навіть якщо візуально він виглядає неушкодженим, втрачає свої захисні властивості та повинен бути замінений. Внутрішня структура шолома, яка відповідає за поглинання енергії удару, може бути порушена, що робить шолом непридатним для подальшого використання та захисту голови. Також слід зазначити наступне: шолом моделі ABUS GAMECHANGER був придбаний ОСОБА_1 28.10.2023 року в магазині "Велопланета" за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується товарним чеком №V48. Повна вартість шолома на момент придбання складала 8 798,00 грн (вісім тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок). На момент покупки діяла знижка у розмірі 880,00 грн (вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), тому фактично сплачена сума склала 7 918,00 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 00 копійок), що підтверджується вищезгаданим товарним чеком. Враховуючи вище зазначене, повне відшкодування вартості шолома у розмірі його повної вартості, тобто 8 798,00 грн. є доцільним, оскільки його подальше використання становить загрозу життю та здоров`ю, а знижка, яка діяла на момент придбання, не може бути гарантована при придбанні нового шолома. Враховуючи, що всі ці елементи є критичними для забезпечення безпеки велосипедиста, їх заміна на нові є не просто бажаною, а необхідною умовою для відновлення безпечної експлуатації велосипеда. Часткове відшкодування вартості цих елементів або їх ремонт не можуть вважатися адекватним вирішенням проблеми, оскільки це створює неприйнятний ризик для життя та здоров`я як учасника дорожнього руху. Отже позивачу завдано збитків, пов`язаних з ремонтом велосипеда та заміною пошкоджених компонентів на загальну суму по ремонту велосипеда та заміні пошкоджених компонентів складає 3 600,00 грн (три тисячі шістсот гривень 00 копійок), що складає: вартість обслуговування велосипеда після падіння складає 2 100,00 грн (дві тисячі сто гривень 00 копійок). Це обслуговування є необхідним для відновлення належного технічного стану велосипеда та забезпечення безпеки його подальшої експлуатації. Вартість нового керма, яке потребує повної заміни, складає приблизно 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) в еквіваленті з долара США на гривню.

Щодо стягнення франшизи з ОСОБА_2 .

Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР, відповідно до якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV(далі Закон №1961-IV) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6ст. 36 Закону №1961-IV).

Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку.

Судом встановлено, що розмір франшизи становить 3200,00 грн.

Станом на час розгляду справи відповідач франшизу позивачу не відшкодував, а тому вказані кошти обґрунтовано підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Отже внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдана матеріальна та моральна шкода, яку відповідач відшкодувати у добровільному порядку ухиляється, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та порушених інтересів.

Ухвалою від 11.09.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання 16.01.2024 позивач не з`явився, його представник адвокат Березанський К.І. підтримуючи позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на наступне: що 04.05.2024 внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №1 ОМР від 05.05.2024 №10581 та пошкодження майна: велосипеда та екіпірування ОСОБА_1 , що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 08.05.2024. Постановою Київського районного суду м. Одеси відповідача визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили та не оскаржувалась відповідачем у судовому порядку. Отже вина відповідача повністю доведена та доказана та відповідачем не спростована. Спочатку відповідач визнавав вину та не заперечував проти відшкодування завданих збитків, проте в подальшому став ухилятися від виконання зобов`язань та перестав виходити на зв`язок. За весь період реабілітації відповідач, ОСОБА_2 , жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого, не виявив жодної турботи чи співчуття, не запропонував відшкодувати завдану шкоду. Така байдужість з боку особи, чиї дії призвели до страждань позивача, спричинила йому додатковий моральний тиск, відчуття несправедливости та завдало моральної шкоди. Слід зазначити, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Станом на час подання даної позовної заяви відповідач франшизу позивачу не відшкодував, а тому кошти в розмірі 3200 грн. обґрунтовано підлягають стягненню з відповідача. Від відшкодування завданих моральних та матеріальних збитків відповідач у добровільному порядку ухиляється, що спричинило звернення до суду з даним позовом. Тому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 3200, 00 гривень, завдану матеріальну шкоду у сумі 6 398,00 гривень, спричинену моральну шкоду у розмірі 8000,00 гривень, судовий збір у сумі 1211, 20 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.

Відповідач в призначені судом судові засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи направлялись повідомлення належним чином. Згідно поштових повідомлень, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, згідно довідки від 12.12.2024 №645 військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 , що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК). Відзив та заперечення у визначений судом строк суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Установлено, що 04.05.2024 приблизно о 18.52 год по вул. Фонтанська дорога біля будинку № 14-А в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "OPEL", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та велосипеда MERIDA REACTO 4000, яким керував позивач, ОСОБА_1 . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п.16.13 Правил дорожнього руху України, що призвело до падіння велосипеда під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило йому тілесних ушкоджень а також пошкодження велосипеда та екіпірування ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2024 року у справі № 947/15462/24 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є доказом його вини у спричиненні ДТП.

Вина ОСОБА_2 у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.05.2024 року, встановлена в судовому порядку та підтверджена відповідною постановою суду. Це є беззаперечним доказом того, що саме дії ОСОБА_2 призвели до виникнення ДТП та, як наслідок, до завдання матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 .

Як зазначено у позові, майнова, моральна шкода та франшиза позивачу у повному обсязі відповідачем не відшкодовані.

Також, внаслідок ДТП ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження, а саме: садна в ділянці лівої гомілки, забій м`яких тканин в ділянці лівого плечового суглоба, що підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР від 05.05.2024 року №10581, внаслідок чого позивач змушений був проходити лікування. Протягом двох тижнів після ДТП ОСОБА_1 відчував постійний біль та дискомфорт, що суттєво погіршувало якість його життя та обмежувало повсякденну активність. Функціонування лівої руки було значно обмежене через забій м`яких тканин в ділянці лівого плечового суглоба. Це ускладнювало виконання навіть звичайних побутових дій, що призвело до додаткового стресу та дискомфорту. За весь період реабілітації відповідач, ОСОБА_2 , жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого, не виявив жодної турботи чи співчуття. Така байдужість з боку особи, чиї дії призвели до страждань позивача, спричинила додатковий моральний тиск та відчуття несправедливості.

Сума відшкодування у розмірі 2 200,00 грн, яка булл виплачена страховою компанією, покрила лише вартість проведення МРТ. Ця сума не включала витрати на ліки та реабілітаційні заходи, які були необхідні для покращення стану здоров`я позивача та відновлення після травм. ОСОБА_1 довелося самостійно нести ці додаткові витрати, що спричинило фінансовий стрес та турботу про можливість отримання належного лікування. Крім фізичного болю, ОСОБА_1 переживав значний психологічний стрес через раптовість події, страх за своє життя та здоров`я під час ДТП, а також через невпевненість у повному відновленні та можливих довготривалих наслідках травм.ДТП та його наслідки тимчасово суттєво вплинули на його звичний спосіб життя, змусивши відмовитися від занять спортом, зокрема велоспорту, що є важливою частиною його життя та джерелом позитивних емоцій.

Щодо пошкоджень велосипеду MERIDA REACTO 4000 (2023 року випуску), то останній зазнав значних пошкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу від 08.05.2024 року. Зокрема, були виявлені такі пошкодження: ручка руля з правого боку розлом; тормозна ручка з правого боку розлом; шолом деформація, пошкодження лакофарбового покриття (ЛФП), подряпини. Слід зазначити, що всі вищезгадані пошкоджені елементи не підлягають ремонту, а вимагають повної заміни на нові з наступних причин: Розлом ручки руля є критичним пошкодженням, яке неможливо відремонтувати без втрати міцності та надійності та є ключовим елементом керування велосипедом, і будь-які компроміси щодо її цілісності можуть призвести до втрати контролю над велосипедом та становити серйозну загрозу безпеці велосипедиста. Розлом тормозної ручки є не меншкритичним пошкодженням. Тормозна система є основним засобом забезпечення безпеки під час руху. Спроби ремонту розломаної тормозної ручки можуть призвести до її відмови в критичний момент, що створює неприпустимий ризик для життя та здоров`я велосипедиста. Пошкодження шолома, включаючи деформацію, пошкодження лакофарбового покриття та подряпини, вказують на те, що шолом зазнав значного удару. Згідно з загальноприйнятими стандартами безпеки, шолом, який зазнав удару, навіть якщо візуально він виглядає неушкодженим, втрачає свої захисні властивості та повинен бути замінений. Внутрішня структура шолома, яка відповідає за поглинання енергії удару, може бути порушена, що робить шолом непридатним для подальшого використання та захисту голови.

Щодо пошкодженого шолома слід зазначити наступне:

Шолом моделі ABUS GAMECHANGER був придбаний ОСОБА_1 28.10.2023 року в магазині "Велопланета" за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується товарним чеком №V48. Повна вартість шолома на момент придбання складала 8 798,00 грн (вісім тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок).

На момент покупки діяла знижка у розмірі 880,00 грн (вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), тому фактично сплачена сума склала 7 918,00 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 00 копійок), що підтверджується вищезгаданим товарним чеком.

Ураховуючивище зазначене, повне відшкодування вартості шолома у розмірі його повної вартості, тобто 8 798,00 грн. є доцільним, оскільки його подальше використання становить загрозу життю та здоров`ю, а знижка, яка діяла на момент придбання, не може бути гарантована при придбанні нового шолома. Враховуючи, що всі ці елементи є критичними для забезпечення безпеки велосипедиста, їх заміна на нові є не просто бажаною, а необхідною умовою для відновлення безпечної експлуатації велосипеда. Часткове відшкодування вартості цих елементів або їх ремонт не можуть вважатися адекватним вирішенням проблеми, оскільки це створює неприйнятний ризик для життя та здоров`я як учасника дорожнього руху.

Що до збитків, пов`язаних з ремонтом велосипеда та заміною пошкоджених компонентів, слід зазначити наступне: Вартість обслуговування велосипеда після падіння складає 2 100,00 грн (дві тисячі сто гривень 00 копійок). Це обслуговування є необхідним для відновлення належного технічного стану велосипеда та забезпечення безпеки його подальшої експлуатації. Вартість нового керма, яке потребує повної заміни, складає приблизно 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) в еквіваленті з долара США на гривню. Точна сума може варіюватися залежно від курсу валют на момент придбання. Загальна сума збитків по ремонту велосипеда та заміні пошкоджених компонентів складає 3 600,00 грн (три тисячі шістсот гривень 00 копійок).

На підтвердження позову позивачева сторона посилалася на такі докази: копію паспорту та ідентифікаційного номеру позивача, копію постанови Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2024 року у справі №947/15462/24, копію угоди про розмір страхового відшкодування, копію довідки КНП «Міська клінічна лікарня №1» від 04.05.2024 року, скріншоти смс листування, копію поліса обов`язкового страхування, копію акту огляду транспортного засобу, копію схеми місця ДТП та пояснення,копію товарного чеку на придбання шолому, скріншот ватрості шолома, скріншот вартості керма, копію мультиспіральної комп`ютерної томографії, копію повідомлення про ДТП від потерпілого, копію рахунку на оплату, доказ направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, засвідчену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

За приписами ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "OPEL", номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант", згідно з полісом № 215498574. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн (сто тридцять тисяч гривень 00 копійок), франшиза - 3 200,00 грн (три тисячі двісті гривень 00 копійок).

Цей страховий поліс був чинним на момент ДТП, що сталося 04.05.2024 року. Відповідно до умов даного договору страхування, страхова компанія зобов`язана відшкодувати збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в межах зазначеного ліміту відповідальності, за винятком суми франшизи.

Варто зазначити, що сума франшизи у розмірі 3 200,00 грн не підлягає виплаті страховою компанією та має бути відшкодована безпосередньо особою, відповідальною за завдання шкоди, тобто відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно з Угодою про розмір страхового відшкодування, укладеною між ОСОБА_1 та ТДВ СК "Альфа-Гарант", позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8 200,00 грн, з яких 6 000,00 грн - за пошкодження майна та 2 200,200 грн - за нанесення шкоди здоров`ю.

Однак, дана сума не покриває всіх збитків, а саме: сума франшизи за договором страхування становить 3 200,00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Таким чином, ця сума підлягає стягненню з винної особи. Вартість пошкодженого шолома не була врахована при виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 22 Закону України №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідність до п.12.1 ст.12 Закону 1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6. ст. 36 Закону 1961-ІV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено (п. 6), що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкода (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоду було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено підсумнів.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свогопорушеного права (реальнізбитки).

Щодо вирішення питання про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

ОСОБА_1 завдано моральної шкоди внаслідок отриманих травм та переживань, пов`язаних з ДТП.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушенняїї прав.

Згідно ч. 1, п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічнихтощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 р. у справі № 308/3695/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У даному випадку ДТП сталося із вини ОСОБА_2 , позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями з боку відповідача, які це спричинили. Безумовно, внаслідок ДТП, позивачу було завдано душевних страждань та переживань. Між тим, позивачем не в повній мірі обґрунтовано розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині заподіяння моральної шкоди позивач посилався на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, останній був позбавлений можливості вільно користуватися своїм велосипедом, через невпевненість у повному відновленні та можливих довготривалих наслідках травм, спричинило фінансовий стрес та турботу про можливість отримання належного лікування, ДТП та його наслідки тимчасово суттєво вплинули на його звичний спосіб життя, змусивши відмовитися від занять спортом, зокрема велоспорту, що є важливою частиною його життя та джерелом позитивних емоцій.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

Суд, враховуючи обставини справи, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є стягнення з відповідача 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок з розрахунку ціни позову 17598 гривень. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 82,95%, згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1004,70 грн.(14598 =82,95х100%:17598=1004,7).

Щодо витрат на правничу допомогу:

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси сторони позивача під час розгляду справи представляв адвокат Березанський К.І., повноваження якого підтверджуються ордером. Матеріалами справи підтверджується, що розмір понесених ОСОБА_1 витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих послуг, в силу положень ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 3000,00 гривень

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов слід задовольнити частково, а саме стягнути з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заявлену ним матеріальну шкоду у розмірі 6398,00 грн., франшизу в сумі 3200,00 грн, моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 5000 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1004,70 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 гривень.

Керуючись ст.12,13,14,19,76-81,89,137,141,259,263-265,268,352,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 а до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та моральних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 6 398 (шість тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1004 (одна тисяча чотири) гривні70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з наданої правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено та підписано 21.01.2025.

Суддя Ю. А. Скриль