Справа №534/2089/24
Провадження №2/534/603/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі: головуючого судді Морозова В.Ю., за участі: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Коваленко Марина Вікторівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася з позовом до відповідача у якому прохає суд визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

В обґрунтування позовної заяви, серед іншого, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Південним районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії НОМЕР_1 від 30.01.2024 року, актовий запис за № 214.

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.08.1996 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.2013 року, а також земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,1178 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 5223441 виданого 27.01.2010 року.

26.07.2024 року позивач звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було повідомлено про те, що з заявою про прийняття спадщини їй необхідно звернутися до нотаріальної контори за місцем реєстрації її матері.

30.07.2024 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького району нотаріального округу Полтавської області Коваленко Марини Вікторівни з вказаною заявою.

Однак, 01.08.2024 року вказаним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку.

Так, 24.02.2022 року у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, ОСОБА_2 перевезла свою матір до свого місця проживання, а саме в місто Кам`янське, Дніпропетровської області, вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть, адже там зазначено місце смерті ОСОБА_3 саме місто проживання позивача.

Так, позивач зазначає, що п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину

видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Тобто, позивач вважала, що її необхідність прийняти спадщину протягом 10 місяців у період дії воєнного стану.

Однак, позивач не знала, що 31 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), якою надано цікаву й неочікувану оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Відповідно до якої позивач мав правомірне очікування про необхідність прийняти спадщину протягом 10 місяців у період дії воєнного стану.

Правомірне очікування виникає у тому випадку, коли внаслідок заяв чи обіцянок від

імені органу публічної влади, або внаслідок усталеної практики в особи сформувалося розумне сподівання, що стосовно до неї орган публічної влади буде діяти саме так, а не інакше. При цьому підстави, з яких особа позбавляється раніше набутого права, не пов`язані з її поведінкою, а пов`язане з відміною органами свого рішення, або визнання його незаконним.

Також позивач зазначає, що останній день для прийняття спадщини припадав на 26.07.2024 року (останній робочий день тижня). Місто Кам`янське знаходиться в Дніпропетровській області, а місто Горішні Плавні (місце реєстрації спадкодавця) знаходиться в Кіровоградській області, а тому позивачу необхідно було скористатися громадським транспортом, однак єдиний транспорт який виконує рейс між вказаними містами, відправляється з міста де проживає позивач о 7 годині 30 хвилин, що підтверджується інформацією з офіційного сайту автовокзалу м. Кам`янського (https://inbus.ua/search?from_id=&to_id=&date_from=2024-08-25), а нотаріальна контора до якої вперше звернулась позивачка (Перша кам`янська державна нотаріальна контора) працює з 9 год 00 хв., що підтверджується фотокарткою вивіски.

Тобто, позивач дізналась про необхідність звернення до нотаріальної контори за місцем реєстрації спадкодавця вже після відбуття громадського транспорту до міста Горішні Плавні, а тому фізично не могла встигнути прибути до вказаного міста 26.07.2024 року.

Разом з тим, на підставі отриманої від нотаріуса м. Кам`янського інформації про те, що в позивач 26.07.2024 року останній день для звернення з заявою про прийняття спадщини, в неї погіршилося здоров`я і вона перебувала на лікуванні з 27.07.2024 року по 29.07.2024 рік, що підтверджується медичним висновком № В63А-ХКХ4-Х37К-3А52 від 27.07.2024 року.

Позивач звертає увагу суду на те, що пропущений позивачем строк звернення становить всього 4 (чотири) дні з яких 2 (два) припадає на вихідні під час яких остання перебувала на лікарняному, а тому вважаємо його незначним та пропущеним з поважних причин.

Позивач відзначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини, зверненням до нотаріуса та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог (постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2018 р., судова справа № 681/203/17-ц, провадження № 61-26164св18).

Ухвалою суду від 30.09.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача відзиву чи заперечень на адресу суду не надходило.

Третя особа направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Ухвалою суду від 30.10.2024 підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила суд її задовольнити.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Коваленко М.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Роз`яснено можливість оспорювання рішення нотаріуса у суді.

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області 30 січня 2024 року, актовий запис №214, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також позивачем у електронному вигляді долучені копії свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб позивача на підставі якого відбулася зміна прізвища позивача.

Серед іншого, позивач долучила фототаблицю вивіски про часи роботи нотаріуса та електронний листок працездатності на підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем,

у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, за правилами ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1)спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини;

2)у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини;

3) ці обставини визнані судом поважними.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Таких висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони.

Суд звертає увагу, що 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 р. № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

А отже позивач перебуваючи за кордоном у зв`язку із воєнним станом введеним в Україні мала поважні причини пропустити строк для прийняття спадщини.

Аналізуючи обставини справи, суд дійшов переконання, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини на підставі частини третьої статті 1272 ЦК України, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 247, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Коваленко Марина Вікторівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Повне найменування відповідача: Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , адреса: 39800, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вулиця Миру, 24;

Повне ім`я третьої особи: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Коваленко Марина Вікторівна, адреса 39803, Полтавська обл., м. Горішні Плавні, просп. Героїв Дніпра, буд. 28, приміщ. 42.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2025.