Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5273/24
Провадження № 2/644/743/25
14 січня 2025 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
Представника позивача адвоката Андрущенко Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, -
Позивачем, 02.07.2024 року, до суду подано відповідний позов. Позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову зазначив, що вони із відповідачкою перебували в шлюбі, є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає із ним. Спільне подружнє життя не склалось, тому рішенням суду від 24.01.2013 року їх шлюб було розірвано. В період з 2013 по 2015 рік відповідач іноді зустрічалась з донькою, проте фінансово не забезпечувала, не приймала участі у її вихованні, проживала окремо. Рішенням відповідачки було триматись осторонь від доньки для того, щоб вирішувати своє власне життя. Приблизно у 2018 році, за словами спільних знайомих, відповідачка виїхала до Республіки Білорусь та майже 10 років ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування (за необхідності), що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тобто створились умови, які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються самостійно позивачем, без участі та підтримки відповідачки. Донька знаходиться на його повному утриманні та проживає з ним. Відповідна сукупність обставин свідчить про те, що відповідачка ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Вважав, що відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підстави для позбавлення її батьківських прав.
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити, суду пояснив, що вони з відповідачкою перебували в шлюбі, після розірвання шлюбу, ініціатором якого була саме відповідачка, донька деякий час проживала з нею, але оскільки відповідачка часто зверталась до його матері, бабусі дитини, забрати її зі школи, оскільки вона зайнята по роботі, приходила за дитиною опівночі, було прийнято рішення, що дитина буде проживати з ним, а відповідачка не буде мати обмежень у спілкуванні, в тому числі у проведенні спільних вихідних. Після цього, відповідачка декілька місяців спілкувалась із донькою, але потім спілкування взагалі припинилось, він перешкод не чинив, адресу проживання не змінював, номери мобільних телефонів, як його, так і доньки відповідачці відомі, він не блокував відомі йому номери відповідачки. Йому відомо, що за допомогою бабусі дитина телефонувала матері, питала чому вона не приходить, спілкування відновилось на пару місяців коли дитина була у другому класі, дитина на той момент займалась танцями, у неї були змагання, домовлялись, що мати забере дитину до перукаря зробити зачіску та привезе на змагання, а він вже приїде безпосередньо до закладу, але мати привезла дитину без зачіски, за декілька годин до початку змагань додому, залишила її на бабусю та поїхала, нібито вона зайнята по роботі, він був вимушений терміново їхати додому, шукати де зробити зачіску, їхати на змагання, дитина була ображена, хвилювалась, але все пройшло добре та зайняте 2 місце на змаганнях якось виправило настрій дитини. Після цього, дитина була ображена, але мати не намагалась поспілкуватись, зустрітись та взагалі знову зникла. Всі питання утримання, виховання, медичного забезпечення вирішує лише він та йому допомагає його мати, бабуся дитини. Наразі, він зустрічається із іншою жінкою, яка знайшла спільну мову з донькою. Оскільки, йому не відомо де перебуває відповідачка, ймовірно за кордоном, є питання пов`язані з реалізацією прав дитини, які потребують згоди обох батьків, був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Донька повністю його підтримала.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що повністю підтримує доводи викладені в позовній заяві, поведінка відповідачки протягом останніх 10 років свідчить про її свідоме ухилення від участі в житті дитини та відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164 СК України є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав.
Представником Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відповідне рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена за місцем реєстрації, шляхом надіслання судової повістки. Судові повістки повертаються поштовим відділенням із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду. За даними Державної прикордонної служби України відповідачка неодноразово протягом 208-2019, в 2021 році перетинала кордон України, в останнє 05.12.2021 року зафіксовано виїзд за кордон, дані про повернення станом на 25.09.2024 року відсутні.
Враховуючи думку позивача та представника позивача, суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачки, заочно, яка належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подавала.
Суд, вислухавши доводи позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вислухавши думку дитини ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
У відповідності зі ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. Дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Сторони у справі перебували в шлюбі з 22.10.2008 року та 24.01.2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова шлюб було розірвано, із позовом про розірвання шлюбу зверталась ОСОБА_9 , що підтверджується копією відповідного рішення суду.
Сторони у справі мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження.
За даними КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №272 Харківської міської ради» від 09.05.2024 року №01-25/65, та від 22.08.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виховувалась в закладі з 08.07.2011 року по 29.05.2015 року, зі слів вихователя на час випуску з садочку розвиток дитини відповідав віку. ОСОБА_4 із задоволенням ходила до садочку, спілкувалась із однолітками, була активною на заняттях, любила малювати. Протягом всього періоду виховання в садочку батько, ОСОБА_1 , приводив та забирав доньку із закладу, відвідував свята, цікавився життям своєї доньки, приймав активну участь у життя садочку, постійно відвідував батьківські збори, турбувався про доньку. Без поважної причини дитина не була відсутньою у закладі дошкільної освіти. Зі слів батька та доньки мати, ОСОБА_2 проживала окремо. Мати не цікавилась досягненнями ОСОБА_4 , не відвідувала батьківські збори та свята, жодного разу не приходила до закладу та не телефонувала вихователю. За час виховання в садочку ОСОБА_1 забезпечував ОСОБА_4 всім необхідним для навчання і розвитку.
За даними КЗ «Харківській ліцей №15 Харківської міської ради» від 03.05.2024 року №01-29/146, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчалась з 1 по 6 клас в закладі, навчалась завжди на високому рівні, знаходила спільну мову з колективом, була чутлива до критики. Протягом всього періоду навчання (з 2015/2016 по 2020/2021) батько, ОСОБА_1 , приводив та забирав доньку із закладу освіти, цікавився навчальними досягненнями доньки, допомагав дитині у навчанні, постійно відвідував батьківські збори, турбувався про доньку. Зі слів батька та доньки мати, ОСОБА_2 проживала окремо. За 6 років навчання мати не цікавилась досягненнями ОСОБА_4 , не відвідувала батьківські збори, жодного разу не приходила до закладу та не дзвонила класному керівнику. З 2015/2016 по 2020/2021 навчальні роки ОСОБА_1 забезпечував ОСОБА_4 всім необхідним для навчання і розвитку.
За згодою батька було проведено індивідуальну роботу практичного психолога з дитиною ОСОБА_3 , за психолого-педагогічною характеристикою дівчинки від 28.08.2024 року №01-29/252 ОСОБА_4 завжди перебувала поряд із батьком та почувалась психологічно захищеною, але не завжди справлялась з виниклими віковими проблемами, тато з чуйністю відносився до індивідуальних проблем і особливостей ОСОБА_4 . За результатами неодноразово проведених діагностичних методик ОСОБА_4 емоційно близька з батьком.
За даними Хмельницької середньої загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №21 від 07.08.2024 року №01-42/537, ОСОБА_3 навчалась у закладі протягом 2022-2023 навчального року, за період навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, креативна та творча учениця, до уроків готувалась систематично, любить читати, має схильність до предметів гуманітарного циклу, брала участь в громадському житті як класу, так і школи, приймала участь у літературних шкільних конкурсах та міській олімпіаді з англійської мови. Лише батько ОСОБА_1 постійно цікавився навчанням своєї доньки, відвідував батьківські збори і приймав участь в роботі батьківської спільноти. Про маму ОСОБА_4 ніколи не хотіла говорити, лише один раз озвучила що її біологічна мама не цікавиться нею. За рік мама жодного разу не зв`язалась ні з класним керівником, ні з адміністрацією школи.
За даними КЗ «Харківській ліцей №119 Харківської міської ради» від 14.08.2024 року №01-23/263 ОСОБА_3 навчається в закладі з 2023/2024 навчального року, за період навчання зарекомендувала себе дисциплінованою, ввічливою та старанною ученицею, володіє учбовим матеріалом на достатньому та високому рівнях. На уроках зосереджена, активна, швидко охоплює суть матеріалу, має добрий загальний розвиток, бере активну участь у громадському житті школи та класу, член учнівського самоврядування, підтримує дружні стосунки з однокласниками, спокійна, врівноважена, дисциплінована. Протягом навчального року батько ОСОБА_1 цікавився навчальними досягненнями доньки, турбувався і забезпечував ОСОБА_4 всім необхідним для навчання та розвитку, постійно відвідував батьківськи збори. Зі слів батька та доньки, мати проживає окремо, не виявляє зацікавленості щодо навчання та піклування власної дитини. Класний керівник не має контакту з матір`ю.
За інформацією КНП «Міська дитяча поліклініка №16» Харківської міської ради від 19.08.2024 року №410/0/545-24 дитина ОСОБА_3 перебуває під наглядом лікаря-педіатра, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги, до 20.02.2020 року ОСОБА_4 відвідувала лікарів у супроводи матері, батька або бабусі. Батьки виконували рекомендації щодо догляду, обстеження, щеплень дитини. З лютого 2020 року дитина відвідує лікарів закладу у супроводі батька, бабусі чи без супроводу дорослих. З 20.02.2024 року звернень ОСОБА_2 стосовно стану здоров`я дитини у КНП «Міська дитяча поліклініка №16» ХМР не зареєстровані.
В судовому засіданні позивач суду пояснив, що відповідачка із дитиною до медзакладу не приходила, був випадок коли дитина була із бабусею та саме бабуся повідомила, що вона мама.
Окрім того, відповідно до Інформаційної довідки ТОВ «ПРОМОДО» від 19.08.2024 року ОСОБА_3 проходила навчання в академії «ПРОМОДО» за двома напрямками «Таргетинг для початківців», та «Блогінг для підлітків» в період з червня по липень 2021 року, отримала відповідні сертифікати, на заняття її супроводжував батько, регулярно сплачував витрати на курси, мати учениці не відвідувала курси, участі у організації навчання не брала.
Також, за клопотанням позивача та його представника в судовому засіданні, було допитано свідків.
Свідок ОСОБА_6 , яка працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи комунального закладу «Харківський ліцей №15 Харківської міської ради», суду пояснила що ОСОБА_4 навчалась в закладі, до неї, як до психолога, звертався батько дівчинки, ОСОБА_1 , з проханням поспілкуватись із дитиною, враховуючи, що дівчинка виховується без мами. Робота з дитиною проводилась протягом року, вона зустрічалась з дівчинкою як окремо, так і за участі батька. Батько дитини був постійно на зв`язку. Під час спілкування дитина відчувала себе зрадженою мамою, зазначала, що сумувала спочатку, але в подальшому прийняла ситуацію, навчалась добре. Було надано характеристику дитини за результатами проведеної індивідуальної роботи.
Свідок ОСОБА_7 , яка працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи комунального закладу «Харківський ліцей №15 Харківської міської ради», суду пояснила, що вона була класним керівником дитини з 5 по 7 клас. За три роки навчання ОСОБА_4 спілкувалась виключно з батьком, про маму не чула нічого. Не намагалась з`ясувати причину відсутності мами, оскільки це могло вплинути на емоційний стан дитини, знає, що зі слів батька, з матір`ю дитини вони мешкають окремо, а ОСОБА_4 казала, що мама їх покинула, але дитина вже змирилась з таким станом справ. Навчалась добре.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює на посаді вчителя початкових класів комунального закладу «Харківський ліцей №15 Харківської міської ради», в період 1-4 класів була класним керівником у ОСОБА_4 . Дівчинка навчалась добре, завжди були присутні батько, бабуся на святах Новий рік, випускний, а матір дитини жодного разу не бачила та з нею не спілкувалась. Зі слів знає, що батьки дівчинки припинили проживати спільно ще до того, як дитина пішла у школу. Дівчина сумувала за мамою, інколи плакала, їй було дуже образливо коли на святі до Дня матері всі співали та вітали матусь, вона замикалась в собі, але приходила бабуся та вона із задоволенням переключала увагу на неї. У другому класі ОСОБА_4 казала, що нарешті за допомогою бабусі вона змогла додзвонитись матері, і нібито раз чи два вони бачились, а потім зв`язок знову обірвався. Більше вона не підіймала цю тему з дитиною. Спілкувалась з батьком дівчинки та бабусею, мама ніколи не приходила до школи, не телефонувала, не цікавилась успіхами дитини.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є хрещеним батьком ОСОБА_4 , відповідачку в останнє бачив ще коли дитині святкували 5 років. Після того знає, що вони розлучились, жили окремо, знає, що ОСОБА_4 живе з батьком та бабусею. З цей час не чув ані від позивача, ані від ОСОБА_4 , щоб мама привітала зі святами чи днем народження, не бачив відповідачку, причиною розлучення не цікавився, але позивач місце проживання не змінював, у нього та дівчинки є мобільні телефони, номера вони також не змінювали, йому не відомо про обставини щодо наявності перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 із мамою. Всі питання виховання вирішує виключно батько дівчинки та бабуся дівчинки.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до наданого суду висновку Департаменту служб у справах дітей від 31.10.2024 року №423, визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Департаменту оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи, ОСОБА_9 запрошувалась на засідання Департаменту для співбесіди, але не з`явилась, пояснень, чи документів не надала, з приводу встановлення їй порядку спілкування з донькою до Департаменту не зверталась, доказів щодо виконання нею обов`язків не надала, було витребувано та досліджено дані з мед закладу, закладів освіти, було проведено співбесіду із неповнолітньою, яка не заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 . Дитина приблизно з 7 років не бачила матір, вона не брала жодної участі у житті дочки. Тому суд вважає, що органом опіки та піклування було вжито всі заходи для дослідження даного питання та прийнято рішення в інтересах неповнолітньої.
Суд враховує, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний з ініціативи відповідачки, після розірвання шлюбу добровільно вирішено питання, що донька буде проживати із мамою, але в подальшому, так само, зі згоди сторін, донька почала проживати із батьком. Даних про конфлікти, перешкоди у спілкуванні, зміну адреси проживання, номерів зв`язку, звернення до органів опіки, суду щодо усунення перешкод в спілкуванні, в ході розгляду справи не встановлено, двічі, за ініціативи дитини, яка намагалась відновити спілкування із матір`ю, відбувались зустрічі та спілкування в месенджері, але саме мати ініціативи не проявляла, протягом тривалого часу фактично відсутня в житті дівчинки, матеріальне забезпечення дитини повністю покладається на позивача. Тому суд виходить виключно із інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .
Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона може надавати не правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї.
В судовому засіданні було вислухано думку дитини, ОСОБА_4 , яка була опитана в присутності психолога та за відсутності батька. ОСОБА_4 суду пояснила, що вона була ще маленькою коли батьки почали жити окремо, спочатку вона була з мамою, а потім вона її залишила у батька. Інколи спочатку приходила, вони гуляли, але потім взагалі припинила приходити, дзвонити, не вітала її з днем народження, зі святами, вона не розуміла що вона такого поганого зробила, що мама про неї забула. У другом класі, за допомогою бабусі, вона додзвонилась до мами, просила зустрітись, вони декілька місяців спілкувались, а потім мама знову зникла, вона на неї образилась та сама вже не бажала спілкування. В старших класах вона сама розшукала маму через Інстаграм, написала їй, питала чому вона не спілкується із нею, мама відповіла, що батько перешкоджав спілкуванню, навіть не спитала як у неї справи, тому вона припинила подальше спілкування, мати на спілкуванні більше не виходила, бачила, що вона переглядала деякі її пости, але навіть не виставляла вподобайки. Розуміла про що вирішується питання в суді, підтримала батька, зазначала, що у неї добрі стосунки із дівчиною батька та її сином. Відповідачку вважає лише біологічною матір`ю.
Суд вважає за необхідне прийняти думку дитини до уваги в сукупності з іншими дослідженими доказами, виходячи з пріоритету якнайкращих інтересів дитини.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що враховуючи пасивну поведінку матері дитини, відсутність будь-якої участі в житті дитини протягом більше 7 років, вимоги позову підлягають задоволенню, таке рішення буде відповідати інтересам дитини.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок
Повний текст заочного рішення виготовлений 21.01.2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути оскаржено в Харківському апеляційному суді протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера