Справа № 953/100/25
Провадження № 2/953/1068/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла зазначена вище позовна заява.

Однак позовна заява не може бути прийнята до розгляду Київським районним судом м. Харкова та підлягає направленню за підсудністю з таких підстав.

За загальним правилом, установленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, у ч. 2 ст. 28 ЦПК України законодавець передбачає можливість пред`явлення позовів про розірвання шлюбу також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа про розірвання шлюбу може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, наведеною вище правовою нормою передбачено альтернативну підсудність щодо позовних вимог про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання як відповідача, так і позивача у передбачених законом випадках.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, за правилами ч. 9 ст. 28 ЦПК України пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного заняття (роботи).

Як унормовано частиною 10 наведеної вище статті, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна.

За даними позовної заяви і долучених до неї документів ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована у селищі Асканія Нова Чаплинського району Херсонської області, а фактично проживає у місті Ужгороді. Позивачка має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_1 , користуючись передбаченим законом правом вибору альтернативної підсудності справи, обрала її за останнім відомим місцем проживання в Україні відповідача громадянина Королівства Марокко.

Водночас згідно з інформаційними довідками з Єдиного державного демографічного реєстру та Реєстру територіальної громади м. Харкова станом на зараз відповідні бази даних не містять відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строк дії посвідки на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , копію якої долучено до позовної заяви, сплинув 12.07.2023 року. За змістом позовної заяви з додатками місце проживання чи перебування відповідача станом на зараз позивачці та її представнику невідомі. Інформації про місцезнаходження майна ОСОБА_3 чи останнє відоме місце його постійної роботи матеріали справи також не містять.

Отже, на підставі ч. 9 ст. 28 ЦПК України територіальна підсудність цієї справи має визначатися за останнім відомим місцем проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 . Зазначена адреса належить до Салтівського району і територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Отже, останнє відоме місце проживання відповідача в Україні, зареєстроване у встановленому законом порядку, як і місця реєстрації і фактичного проживання позивачки, знаходяться на території, на яку не поширюється юрисдикція Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України розгляд судом справи з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є істотним порушенням норм процесуального права і безумовною підставою для скасування судового рішення в апеляційному або касаційному порядку з направленням справи на новий судовий розгляд за встановленою законом підсудністю.

Водночас якщо з інформації, отриманої судом під час перевірки позовної заяви, буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд на підставі ч. 9 ст. 187 ЦПК України надсилає її за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 згаданого Кодексу.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене суд дійшов вичновку, що справа не підсудна Київському районному суду м. Харкова і її необхідно направити за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу направити за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Передання справи на розгляд іншого суду за встановленою

ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: М. Л. Глос