ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1078/25 Справа № 220/693/24 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач Волноваська окружна прокуратура Донецької області в інтересах держави в особі Комарської сільської ради, Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційними скаргами відповідача ОСОБА_1 , заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 вересня 2024 року, ухваленого суддею Дурач О.А. в смт. Велика Новосілка Донецької області, повний текст судового рішення складено 10 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

16.04.2024 р. позивач Волноваська окружна прокуратура Донецької області в інтересах держави в особі Комарської сільської ради, Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання права орендаря таким, що припинене, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Позовна заява мотивована наступним. Опрацюванням відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясовано, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області на підставі наказу від 04.12.2020 №11-ОТГ та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 04.12.2020 передало до комунальної власності Комарської сільської територіальної громади 74 земельні ділянки, в т.ч. і земельну ділянку з кадастровим №:01:001:0939 площею 46,7956 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району (нині - Комарська сільська територіальна громада) із цільовим призначенням - 01.02. Для ведення фермерського господарства.

Рішенням Комарської сільської ради від 22.12.2020 №8/3-42 спірну земельну ділянку прийнято до комунальної власності Комарської сільської ради, на підставі чого на даний об`єкт в Державному реєстрі речових прав 30.12.2020 державним реєстратором Великоновосілківської селищної ради Ніколабай І.М. за №40046266 зареєстровано право комунальної власності, власником земельної ділянки зазначено територіальну громаду в особі Комарської сільської ради ().

При цьому з пункту 6 акту приймання-передачі вбачається, що земельна ділянка з 10.06.2011 перебуває в оренді у фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі №0206, який укладено на строк до 10.06.2060 (49 років).

Водночас з`ясовано, що відповідно до пункту 1 розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації від 06.04.2011 №103 вирішено передати ОСОБА_1 із земель запасу сільськогосподарського призначення земельну ділянку, межі якої визначені в натурі (на місцевості) проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ВАТ «Зеленогайське» на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, розташовану за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради, загальною площею 46, 79 га, в т.ч. - ріллі, в оренду терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

Зазначене розпорядження прийнято на підставі клопотання ОСОБА_1 від 10.02.2011, в якому зазначено бажаний термін оренди спірної земельної ділянки - 10 років.

Надалі між Великоновосілківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) 10.06.2011 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Книзі з державної реєстрації договорів оренди землі за №0206 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Іскрівської сільської ради.

Площа земельної ділянки відповідно до пункту 2 Договору складає 46, 7956 га, у тому числі рілля - 46, 7956 га.

При цьому за змістом пункту 8 Договору останній укладено на сорок дев`ять (49) років.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною частиною Договору, Великоновосілківська районна державна адміністрація передала, а ОСОБА_1 прийняла спірну земельну ділянку, межі земельної ділянки закріплені на місцевості межовими знаками, які передані під охорону землекористувачу.

Договір та акт приймання-передачі земельної ділянки підписані сторонами та скріплені печатками в установленому порядку.

З грудня 2020 року право власності на спірну земельну ділянку в результаті земельної реформи перейшло до нового уповноваженого органу - Комарської сільської ради. Остання, виявивши наявність розбіжностей щодо строку дії права оренди відповідача на спірну земельну ділянку, враховуючи, що термін дії договору оренди закінчився 10.06.2021, неодноразово листами від 16.12.2021 №594, від 30.12.2021 №619 повідомляла ОСОБА_1 про даний факт з проханням надати копії підтверджуючих документів з метою вирішення питання щодо подальшого користування відповідачем спірним об`єктом.

Водночас, відповідач зазначені листи проігнорувала, жодних пояснень з наданням копій підтверджуючих документів від неї до Комарської сільської ради не надходило, будь-яких дій щодо повернення земельної ділянки у володіння її власника у період до 24.02.2022 не вчинено.

Надалі Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 04.07.2022 №469/2022 утворено Комарську сільську військову адміністрацію Волноваського району Донецької області, яка відповідно до постанови Верховної Ради України від 30.08.2022 №2542-1Х та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на теперішній час є компетентним органом, тимчасово уповноваженим державою на захист інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин.

Комарська сільська військова адміністрація у листі від 27.02.2024 №01/1-29/231 повідомила прокуратуру, що ОСОБА_1 з 2021 року і до теперішнього часу користується земельною ділянкою з кадастровим №:01:001:0939 площею 46,7956 та для ведення фермерського господарства. За наявною інформацією фінансового відділу Комарської сільської ради заборгованості зі сплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою ОСОБА_1 немає.

Крім того, Комарською сільською військовою адміністрацією листом від 27.03.2024 №02/1-29/323 також повідомлено, що протягом 2021-2023 років ОСОБА_1 як фізичній особі - платнику податків контролюючими органами шляхом надсилання податкових повідомлень-рішень нараховувалися суми плати за землю у вигляді орендної плати з фізичних осіб (код платежу 0) за фактичне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 46, 7956 га.

Також відповідно до акту обстеження від 23.02.2024, складеного представниками Комарської сільської ради, земельна ділянка з кадастровим №:01:001:0939 загальною площею 46, 7956 га, яку використовує ОСОБА_1 , станом на дату складання акту засіяна одним масивом на всій площі озимою пшеницею, на підтвердження чого додано відповідні фотознімки.

З вищевикладеного, на думку позивача, вбачається, що спірний договір оренди землі є укладеним, однак всупереч вимогам статей 116, 123-124 Земельного кодексу України, статей 14-16, 19 Закону України «Про оренду землі» зміст такого договору частково суперечить рішенню уповноваженого органу державної влади в частині строку, визначеного таким рішенням, а тому за відсутності підстав для визнання такого договору недійсним в цілому наявні підстави для зміни відповідного правовідношення в судовому порядку з одночасним визнанням права орендаря таким, що припинене, та зобов`язання повернути спірну земельну ділянку її власнику.

Також у позові зазначає про компетенцію прокурора для звернення до суду з даним позовом, посилаючись на ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Порушення інтересів держави у даному спорі полягає у недотриманні відповідачем ОСОБА_1 визначеного статтями 116, 123, 124 Земельного кодексу України, статтями 15, 16 Закону України «Про оренду землі» порядку набуття права оренди на земельну ділянку з кадастровим №:01:001:0939.

Укладення спірного договору оренди землі на строк, що перевищує строк, передбачений розпорядженням №103, суперечить волі власника і фактично на теперішній час позбавляє такого власника (Комарську сільську територіальну громаду в особі Комарської сільської ради) можливості ефективно та раціонально використовувати таку земельну ділянку на власний розсуд, виходячи з можливості, наприклад, передання її в оренду на конкурсних засадах та отримання відповідного доходу з урахуванням збільшеного розміру нормативної грошової оцінки.

Згідно з умовами Договору оренди землі розмір орендної плати складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної станом на дату укладення цього Договору (740 705, 26 грн.), що за один календарний рік і становить 11 110, 58 грн.

Водночас на теперішній час розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з даними Державного земельного кадастру складає 1751 877, 83 грн., у зв`язку з чим у разі передачі її в оренду розмір орендної плати складатиме близько 53 000, 00 грн.

Зазначене свідчить про наявність порушення права Комарської сільської ради, повноваження якої тимчасово виконує Комарська сільська військова адміністрація, оскільки подальше перебування земельної ділянки у фактичному користуванні відповідача реально позбавляє можливості збільшити дохідну частину бюджету громади від передачі її в оренду на конкурсних засадах.

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником спірної земельної ділянки з 30.12.2020 і до теперішнього часу є територіальна громада в особі Комарської сільської ради.

Відтак, у даному спорі саме Комарська сільська рада є компетентним (уповноваженим) органом, який безпосередньо представляє та законодавчо зобов`язаний захищати інтереси територіальної громади у сфері земельних правовідносин, зокрема шляхом звернення до суду із відповідним позовом. Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вирішено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дію якого у подальшому неодноразово продовжено. Указом Президента України від 04.07.2022 №469/2022 створено Комарську сільську військову адміністрацію Волноваського району Донецької області. Відповідно до п.26 ч.2 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік). Крім того, Верховною Радою України прийнято постанову від 30.08.2022 №2542-ІХ, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області тимчасово уповноважений на виконання функцій Комарської сільської ради як органу місцевого самоврядування, зокрема, і у сфері регулювання земельних відносин. Зазначена постанова набрала чинності з дня її опублікування, тобто з 01.09.2022. Таким чином, починаючи із вказаної дати і до теперішнього часу компетентним органом у спірних правовідносинах є Комарська сільська військова адміністрація Волноваського району Донецької області.

Підстави для представництва прокурором інтересів держави підтверджено наступним. Даний суб`єкт владних повноважень, незважаючи на поінформованість щодо порушення ОСОБА_1 земельного законодавства, досі не вжив будь-які юридично значущі заходи задля захисту інтересів територіальної громади у данному спорі. Враховуючи вищезазначене, прокурором до Комарської сільської ради та Комарської сільської військової адміністрації, яка тимчасово на період дії правового режиму воєнного стану виконує повноваження Комарської сільської ради, спрямовані повідомлення про представництво інтересів держави в суді в порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо намірів Волноваської окружної прокуратури звернутися до суду в інтересах держави з даною позовною заявою.

З фактичних обставин спору вбачається, що у грудні 2020 року спірна земельна ділянка в результаті земельної реформи передана з державної у комунальну власність зі зміною власника та органу, уповноваженого розпоряджатися такою ділянкою від імені власника. Таким чином, з 30.12.2020 новим власником спірної земельної ділянки є територіальна громада в особі Комарської сільської ради.

При цьому, оскільки датою припинення договірних відносин між Комарською сільською радою та ОСОБА_1 , враховуючи зміст розпорядження РДА №103 та відсутність автоматичної пролонгації таких відносин, є 10.06.2021, а відповідачем після настання зазначеної дати не вжито жодних заходів з повернення земельної ділянки її власнику, момент порушення прав Комарської сільської ради в такому випадку необхідно обраховувати з дня, наступного за днем припинення договірних відносин між сторонами, тобто з 11.06.2021.

Саме з цієї дати Комарська сільська рада як уповноважений суб`єкт, права якого порушені у спірних правовідносинах, мала об`єктивну можливість довідатися про порушення свого права відповідачем.

При цьому згідно з пунктом 19 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-1Х, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, на теперішній час відсутні будь-які підстави вважати, що строк, у межах якого Комарська сільська рада могла б звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, є пропущеним, з огляду на що позов прокурора заявлений у межах загального строку позовної давності.

Просив суд змінити правовідношення, яке виникло між Великоновосілківською районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_1 , на підставі розпорядження Великоновосілківської райдержадміністрації від 06.04.2011 №103 «Про передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 », встановивши, що договір оренди землі від 10.06.2011. зареєстрований у відділі Держкомзему Великоновосілківського району Донецької області у Книзі записів державної реєстрації договорі в оренди землі за №0206, укладений на 10 років.

Визнати право оренди ОСОБА_1 , на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний і номер об`єкта нерухомого майна 212), таким, що припинене, починаючи з 11.06.2021, у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 212) її власнику - Комарській сільській територіальній громаді в особі Комарської сільської ради.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судові витрати на сплату судового збору в загальному розмірі 9 084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Комарської сільської ради, Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання права орендаря таким, що припинене, зобов`язання повернути земельну ділянку - відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в який, просить змінити рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10.09.2024 року по справі №220/693/24. Виключити з мотивувальної частини рішення наступні висновки суду: у розділі «Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права»: «….встановлені судом обставини свідчать про те, що вказаний договір оренди від 10.06.2011 р. є неукладеним.»» у розділі «Висновки суду за результатами розгляду позову»: «Договір оренди земельної ділянки від 10.06.2011 р. з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний і номер об`єкта нерухомого майна 212) за обставин, встановлених судом є неукладеним». В решті рішення залишити без змін.

При цьому, відповідач зазначає, що 10.06.2011 року Великоновосілківська районна державна адміністрація Донецької області (ОРЕНДОДАВЕЦЬ) та громадянка України ОСОБА_1 (ОРЕНДАР) уклали договір оренди земельної ділянки (далі договір оренди) площею 46, 7956 га, яка знаходиться на території Ікрівської сільської ради (на даний час Комарська сільська рада), кадастровий номер: :01:001:0939. · Даний договір оренди належним чином підписаний та набув чинності 10.06.2011 року після його державної реєстрації (здійснення якої підтверджується відповідним записом на договорі оренди). Даний договір оренди місить усі істотні умови. Згідно пункту 8 договору оренди (розділ Строк дії договору) даний договір оренди укладений на 49 років. Сторони даного договору оренди належним чином виконували свої обов`язки, так Орендар у період с 2011 року по 2024 рік належним чином сплачує орендну плату, а Орендодавець приймає таке виконання (у тому числі у 2024 році). Крім цього скаржник зазначає, що позивач також вважав зазначений договір оренди землі укладеним та не вказував на його неукладеність.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що суб`єкт підписання договору оренди земельної ділянки Голова Великоновосілківської районної державної адміністрації мав волевиявлення передати земельну ділянку в оренду Відповідачу строком на 10 років, але діяв поза межами свого Розпорядження №103 від 06.04.2011 року та передав в оренду строком на 49 років.

Апелянт зазначає, що згідно Розпорядження №103 від 06.04.2011 р. волевиявлення Орендодавця реально (фактично) було на передачу землі в оренду саме фізичній особі ОСОБА_1 , а ні іншій особі, у тому числі юридичній. Враховуючи висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі №227/3760/19-ц, обставини встановлені судом першої інстанції, фактичні обставини, про те що договір оренди виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається.

В апеляційній скарзі заступник керівника Донецької обласної прокуратури Ткачук Вікторія Олексіївна оскаржує рішення в частині висновків суду першої інстанції про незаявлення прокурором вимоги щодо повернення землі та відмови у задоволенні позову в цій частині.

Просить скасувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10.09.2024 у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212) її власнику Комарській сільській територіальній громаді в особі Комарської сільської ради. Ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовної вимоги. Стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви відповідно до задоволених вимог та апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що прокурор заявив вимогу про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, що є формою усунення перешкод у здійсненні права власності та користування майном. Також у позовній заяві міститься посилання на ст.391 ЦК України. З огляду на це, висновок суду про те, що прокурор обрав неефективний спосіб захисту та не заявив вимогу про усунення перешкод, є безпідставним. Позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Вказує, що судом проігноровано, що усунення перешкод у користуванні належним йому майном відбувається саме шляхом заявлення вимоги про повернення земельних ділянок.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , перший заступник керівника Волновахської окружної прокуратури Донецької області Ромам Авдан просить

відмовими у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 про зміну мотивувальної частини рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №220/963/24, задовольнивши апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури.

14.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 14.01.2025 на 13.00 годин без присутності відповідача, наполягають на задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 з викладених у скарзі підстав.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника представника Донецької обласної прокуратури Селявкіна Г.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , наполягав на задоволенні апеляційної скарги Донецької обласної прокуратури з викладених у скарзі підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, тоді апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області на підставі наказу від 04.12.2020 №11-ОТГ та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 04.12.2020 передало до комунальної власності Комарської сільської територіальної громади 74 земельні ділянки, в т.ч. і земельну ділянку з кадастровим №:01:001:0939 площею 46,7956 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району (нині - Комарська сільська територіальна громада) із цільовим призначенням - 01.02. для ведення фермерського господарства.

Рішенням Комарської сільської ради від 22.12.2020 №8/3-42 земельну ділянку з кадастровим №:01:001:0939 прийнято до комунальної власності Комарської сільської ради, на підставі чого на даний об`єкт в Державному реєстрі речових прав 30.12.2020 державним реєстратором Великоновосілківської селищної ради Ніколабай І.М. за №40046266 зареєстровано право комунальної власності, власником земельної ділянки зазначено територіальну громаду в особі Комарської сільської ради (). З пункту 6 акту приймання-передачі вбачається, що земельна ділянка з 10.06.2011 перебуває в оренді у фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі №0206, який укладено на строк до 10.06.2060 (49 років).

Відповідно до пункту 1 розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації від 06.04.2011 №103 вирішено передати голові фермерського господарства ОСОБА_1 із земель запасу сільськогосподарського призначення земельну ділянку, межі якої визначені в натурі (на місцевості) проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ВАТ «Зеленогайське» на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, розташовану за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради, загальною площею 46, 79 га, в т.ч. - ріллі, в оренду терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

Зазначене розпорядження прийнято на підставі клопотання голови фермерського господарства Ковтун Л.М. від 10.02.2011, в якому зазначено бажаний термін оренди спірної земельної ділянки - 10 років.

Надалі між Великоновосілківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендарем) 10.06.2011 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Книзі з державної реєстрації договорів оренди землі за №0206 (далі - Договір). Згідно з пунктом 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Іскрівської сільської ради. Площа земельної ділянки відповідно до пункту 2 Договору складає 46, 7956 га, у тому числі рілля - 46, 7956 га. При цьому за змістом пункту 8 Договору останній укладено на сорок дев`ять (49) років. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною частиною Договору, Великоновосілківська районна державна адміністрація передала, а ОСОБА_1 прийняла спірну земельну ділянку, межі земельної ділянки закріплені на місцевості межовими знаками, які передані під охорону землекористувачу. Договір та акт приймання-передачі земельної ділянки підписані сторонами та скріплені печатками в установленому порядку.

З грудня 2020 року право власності на спірну земельну ділянку в результаті земельної реформи перейшло до нового уповноваженого органу - Комарської сільської ради.

Комарська сільська рада Волноваського району Донецької області листами від 16.12.2021 №594, від 30.12.2021 №619 повідомляла ОСОБА_1 про даний факт з проханням надати копії підтверджуючих документів з метою вирішення питання щодо подальшого користування відповідачем спірним об`єктом.

Відповідач зазначені листи проігнорувала, пояснень з наданням копій підтверджуючих документів від неї до Комарської сільської ради не надходило, будь-яких дій щодо повернення земельної ділянки у володіння її власника у період до 24.02.2022 не вчинено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 04.07.2022 № 469/2022 утворено Комарську сільську військову адміністрацію Волноваського району Донецької області, яка відповідно до постанови Верховної Ради України від 30.08.2022 № 2542-1Х та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на теперішній час є компетентним органом, тимчасово уповноваженим державою на захист інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин.

Комарська сільська військова адміністрація у листі ід 27.02.2024 №01/1-29/231 повідомила прокуратуру, що ОСОБА_1 з 2021 року і до теперішнього часу користується земельною ділянкою з кадастровим №:01:001:0939 площею 46,7956 та для ведення фермерського господарства. За наявною інформацією фінансового відділу Комарської сільської ради заборгованості зі сплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою ОСОБА_1 немає.

Комарською сільською військовою адміністрацією листом від 27.03.2024 №02/1-29/323 також повідомлено, що протягом 2021-2023 років ОСОБА_1 як фізичній особі - платнику податків контролюючими органами шляхом надсилання податкових повідомлень-рішень нараховувалися суми плати за землю у вигляді орендної плати з фізичних осіб (код платежу 0) за фактичне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 46, 7956 га.

Відповідно до акту обстеження від 23.02.2024, складеного представниками Комарської сільської ради, земельна ділянка з кадастровим №:01:001:0939 загальною площею 46, 7956 га, яку використовує ОСОБА_1 , станом на дату складання акту засіяна одним масивом на всій площі озимою пшеницею, на підтвердження чого додано відповідні фотознімки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з відсутності підстав для зміни правовідношення, визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний і номер об`єкта нерухомого майна 212) від 10.06.2011 р. припиненим та, як наслідок, відсутності підстав для зобов`язання ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку, саме з мотивів, викладених позивачем. Договір оренди земельної ділянки від 10.06.2011 р. з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний і номер об`єкта нерухомого майна 212) за обставин, встановлених судом є неукладеним. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, що нерухоме майно знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке прокурор, діючи в інтересах позивача, як власника нерухомого майна, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором, як позивачем, обрано неефективний спосіб захисту порушених прав та інтересів держави в особі уповноважених органів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами сторони позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (стаття 792 ЦК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (частина перша статті 31 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Так, положеннями ЗК України у редакції від 07.05.2011 р. (редакція чинна на момент укладання договору оренди землі), а саме ч.3 ст.122, визначалось, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.

У частині 1 ст.123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.9 ст.123 ЗК України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Частиною 1 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони договору знали, що, відповідно до пункту 1 розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації від 06.04.2011 №103 погоджено передати голові фермерського господарства ОСОБА_1 із земель запасу сільськогосподарського призначення земельну ділянку, межі якої визначені в натурі (на місцевості) проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ВАТ «Зеленогайське» на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, розташовану за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради, загальною площею 46, 79 га, в т.ч. - ріллі, в оренду терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

Зазначене вище розпорядження прийнято на підставі клопотання голови фермерського господарства Ковтун Л.М. від 10.02.2011, в якому зазначено бажаний термін оренди спірної земельної ділянки - 10 років.

Отже, в момент підписання спірного договору оренди, особи, які підписали даний документ, достовірно знали про те, що фактично договір укладено на строк 49 років, при цьому, жодних додаткових розпоряджень або відповідно заяв ОСОБА_1 щодо укладання договору на інший, ніж встановлений розпорядженням голови Великоновосілківської районної державної адміністрації від 06.04.2011 №103 (10 років) строк не приймалось та не подавалось. Таким чином, фактично, суб`єкт підписання договору оренди земельної ділянки Голова Великоновосілківської районної державної адміністрації в особі Дмитрієва С.Л. 10.06.2011 р. (в момент підписання договору оренди) діяв поза межами свого ж розпорядження від 06.04.2011 р. №103.

З огляду на заяву ОСОБА_1 та відповідне розпорядження №103, сторони, укладаючи спірний договір оренди земельної ділянки погодили укладення договору оренди строком на 10 років, тому висновок суду першої інстанції про те, що збільшення строку укладення договору оренди поза межами розпорядження та заяви ОСОБА_1 не може вважатись істотною зміною обставин в контексті положень ст.ст.651,652 ЦК України, колегія суддів вважає правильним.

Надаючи оцінку спірному договору від 10.06.2011 р., суд першої інстанції звертав увагу на те, що жодних даних, що вказаний спірний договір було укладено саме відповідно до розпорядження №103 від 06.04.2011 р. суду не надано та посилань на таке розпорядження договір в своєму тексті не містить.

Окрім того, у розпорядженні № 103 від 06.04.2011 р. зазначено про намір передати в оренду земельну ділянку голові фермерського господарства ОСОБА_1 , заява на передачу земельної ділянки в оренду написана ОСОБА_1 , як головою фермерського господарства, тоді як договір оренди від 10.06.2011 р. укладено із фізичною особою ОСОБА_1 .

Так, волевиявлення саме Держави в особі її уповноважених органів щодо укладання договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, перш за все, проявляється в рішенні відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями (ч.1 ст.124 ЗК в редакції, чинній на момент підписання договору від 10.06.2011 р.). В розпорядженні позивача мається лише розпорядження №103 від 06.04.2011 р. та відповідно договір оренди земельної ділянки від 10.04.2011 р. У цих документах мова йде про одну й ту саму земельну ділянку, проте, вказане не є достатніми доказами на підтвердження волі Держави на укладання саме договору оренди від 10.06.2011 р. саме на підставі розпорядження від 06.04.2011 р. №103 та, головним чином, саме на 10 років.

Судом встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_1 сплачувала орендну платау за користування земельною ділянкою, заборгованість з орендної плати відсутня, що встановлено дослідженими судом доказами (платіжними повідомленнями, відповіддю позивача від 27.02.2024 р. 02/01-29/231). Натомість, 16.12.2021 р. Комарською сільською радою відповідачу надіслано повідомлення №594, у якому вказано про те, що виявлено розбіжності фактичних даних у поданих відповідачем копіях документів по договору оренди земельної ділянки від 10 червня 2011 року, а саме по орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0939 загальною площею 46,7956 га, та міститься прохання з`явитись до ради для їх усунення. Таким чином, позивачем були встановлені та визначені, як розбіжності по вказаній орендованій земельній ділянці та було висловлено намір їх усунути. Відповідачем дана вимога виконана не була.

З огляду на встановлені судом обставини справи, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки волевиявлення Великоновосілківської РДА на укладання договору оренди земельної ділянки з фізичною особою ОСОБА_1 строком на 49 років не було, спірний договір оренди від 10.06.2011 р. є неукладеним, тому відхиляє доводи сторони відповідача про наявність підстав для зміни судового рішення в частині виключення з мотивувальної частини рішення висновків суду про неукладеність спірного договору оренди від 10.06.2011 р.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині відмови позивачу у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути власнику спірну земельну ділянку у зв`язку з обранням прокурором неефективного способу захисту порушеного права, з огляду на таке.

Так, з позовної заяви, поданої прокурором 16 квітня 2024 року встановлено, що однією з вимог позову, позивачем заявлялась вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Закон не визначає, в якій формі має відбуватися усунення перешкод у здійсненні права користування або розпорядження майном.

Поряд з цим, форми усунення перешкод визначає судова практика.

Наприклад, у п.7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц зазначено, що позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (п. 71), від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц (п. 96), від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц (пункт 81), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (п. 97).

З наведеної практики Великої Палати Верховного Суду вбачається, однією з форм усунення перешкод у користуванні майном є пред`явлення вимоги про повернення майна.

Прокурором у даній справ заявлена вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, що є формою усунення перешкод у здійсненні права власності та користування майном.

З огляду на це, висновок суду першої інстанції про те, що прокурор обрав неефективний спосіб захисту та не заявив вимогу про усунення перешкод, є безпідставним.

Окрім того, слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц).

При цьому сам факт визнання судом правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (п.7.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц). Позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав.

Втім, судом першої інстанції проігноровано, що усунення перешкод у користуванні належним власнику майном (в даноу випадку земельної ділянки) відбувається саме шляхом заявлення вимоги про повернення цього майна.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно положень п.п. 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині, якщо судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права або порушено норми процесуального права, допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Колегія суддів, встановивши, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, дійшла висновку про його скасування в частині відмовленої прокурору позовної вимоги про повернення спірної земельної ділянки її власнику, шляхом зобов`язання відповідача повернути власнику спірну земельну ділянку.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури задовольнити частково, рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 вересня 2024 року у відмовлений частині позозовних вимог щодо зобов`язання відповідача повернтутиземельну ділянку скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0939 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212) її власнику Комарській сільській територіальній громаді в особі Комарської сільської ради.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: