ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1328/25 Справа № 175/181/23 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 посилався на те, що рішенням виконкому Новоолександрівської сільської ради народних депутатів №12/3 від 20 лютого 1991 року його сину ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 1.000 кв.м в с.Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. У 1996 році на зазначеній земельній ділянці АДРЕСА_1 було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами з 95% готовності незавершеного будівництва згідно технічного паспорту, складеного КП Новомосковське МБТІ 02 липня 2003 року. Домоволодіння не зареєстроване та не введено у експлуатацію у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 є його колишньою невісткою та дружиною його сина ОСОБА_3 , шлюб з якою розірвано у 2000 році. Позивач вказує, ще до розірвання шлюбу з його сином ОСОБА_1 покинула його сина та стала проживати у належному їй житлі за місяцем її реєстрації АДРЕСА_2 та зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . ОСОБА_2 зазначає, 25 серпня 2001 року його сина було викрадено невідомими особамиі з спірного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 146 КК України. Спірний будинок перейшов у його управління, утримання та догляд. Влітку 2003 року у його відсутність у будинку відповідач зірвала усі замки в домоволодінні і зайняла будинок, не маючи ніяких правовстановлюючих документів на її ім`я щодо будинку. На його вимоги виселитися з будинку, вона посилалася на те, що тут є її 1/2 частина, як колишньої дружини, і вона в судовому порядку її отримає. Відповідач змінила замки на вхідних дверях будинку, воротах та хвіртці і по теперішній період часу не впускає його ні у двір, ні у будинок. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року у справ №2-398/11 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництвом, розташованого в АДРЕСА_1 .Цим же рішенням апеляційного суду, встановлено, що готовність об`єкту незавершеного будівництвом за зазначеною адресою становить 95% згідно технічного паспорту складеного КП Новомосковське МБТІ 02 липня 2003 року. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року у справі №175/3258/16-ц визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництва, що розташоване по АДРЕСА_1 .Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року у справі №175/3258/16-ц рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року змінено, та визнано за ОСОБА_2 право на 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва готовністю 95%, розташованого по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року у справі №175/692/20у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Новоолександрівська сільська об`єднана територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області про стягнення матеріальної компенсації ринкової вартості частки житлового будинку у відповідності до ідеальних часток в праві спільної часткової власності відмовлено у повному обсязі.У рішенні суд зазначив, що ОСОБА_1 виразила бажання виділу спільного домоволодіння саме в натурі, та не заперечує проти спільного користування ним, а отже, сплати грошової компенсації одного з співвласників іншому є його правом, а не обов`язком. Позивач вказує, відповідач перешкоджає йому у користуванні власністю та протязі вісімнадцяти років одноосібно користується його частиною двоповерхового будинку, 1/2 частиною земельної ділянки, без його відома та згоди поселяє в будинок сторонніх осіб, власником якого також є і він, тобто, використовує в своїх особистих інтересах належний також і йому будинок та земельну ділянку яка, на теперішній період часу, за документами має знаходитися у спільному користуванні. Такі дії відповідача, на думку позивача, є неправомірними, вони спричиняють йому матеріальну та моральну шкоду. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд усунути йому перешкоди у користуванні нерухомістю, а саме: житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення у вищезазначений будинок та зобов`язати ОСОБА_1 надати йому ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 18 вересня 2024 року скасувати в частині усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. В іншій частині рішення суду ОСОБА_1 не оскаржується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 18 вересня 2024 року скасувати в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. В іншій частині рішення суду ОСОБА_2 не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, рішення суду від 18 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про вселення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 та на незаконність заявлених у ній вимог, підтримує свою апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив суд усунути йому перешкоди у користуванні нерухомістю, а саме: житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення у вищезазначений будинок та зобов`язати ОСОБА_1 надати йому ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння посилаючись на те, що що він є співвласником спірного домоволодіння, а відповідач чинить йому перешкоду у користуванні своєю власністю (а.с.68-70).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх обґрунтованість в частині усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння, в частині позовних вимог про вселення до спірного будинку суд першої інстанції відмовив, пославшись на те, що спірний будинок не введено в експлуатацію та не є житловим приміщенням.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскарженій частині та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частинами 1, 4, 5 ЦК визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно із ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У справі встановлено, з 11 травня 1990 року по 27 листопада 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.212-214).

Рішенням виконкому Новоолександрівської сільської ради народних депутатів №12/3 від 20 лютого 1991 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 1.000 кв.м. в с.Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.212-214).

У 1996 році на зазначеній земельній ділянці АДРЕСА_1 було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами незавершене будівництво готовністю 95% згідно технічного паспорту, складеного КП «Новомосковське МБТІ» 02 липня 2003 року (а.с.212-214).

27 листопада 2000 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.212-214).

20 серпня 2014 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оголошено померлим. 15 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №1, відповідно до якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно. ОСОБА_2 і ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.212-214).

Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 серпня 2013 року №5218998 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 з огляду на те, що державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва проводиться за наявності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташований такий об`єкт, за заінтересованою особою (а.с.37).

Згідно відповіді Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції 10 вересня 2013 року №223/034-12 В поданих для розгляду та проведення державної реєстрації прав встановлено, що в поданих для розгляду та проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва ОСОБА_1 не було подано документів, що підтверджують речове право на земельну ділянку та державну реєстрацію речового права на земельну ділянку. До завершення будівництва(створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (а.с.38).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року у справі №2-398/11 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2011 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи виконком Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та його розподіл в натурі - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництвом, розташованого в АДРЕСА_1 . В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.206-208).

Вказаним рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року встановлено, готовність об`єкту незавершеного будівництвом за зазначеною адресою становить 95% згідно технічного паспорту складеного КП Новомосковське МБТІ 02 липня 2003 року (а.с.206-208).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року у справі №175/3258/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виконкому Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту належності домоволодіння та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництва, що розташоване по АДРЕСА_1 . У задоволенні позову у частині встановлення факту належності ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_1 домоволодіння та господарських споруд по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1,000 кв.м. на праві спільної власності подружжя, - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , Виконкому Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем при подачі позову судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 1 722 грн. 50 коп. з кожного (а.с.209-211).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності домоволодіння та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння - змінено, викладено другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництва готовністю 95%, розташованого по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.212-214).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 квітня 2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності 1/2 частки об`єкту незавершеного будівництва готовністю 95% по АДРЕСА_1 (а.с.8).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року у справі №175/692/20 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Новоолександрівська сільська об`єднана територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області про стягнення матеріальної компенсації ринкової вартості частки житлового будинку у відповідності до ідеальних часток в праві спільної часткової власності відмовлено у повному обсязі (а.с.215-217). Вказане рішення суду набрало законної сили.

13 липня 2022 року позивачем ОСОБА_2 на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу про усунення перешкод у користуванні майном будинком АДРЕСА_1 (а.с.19).

16 серпня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 надано відповідь на вимогу ОСОБА_2 від 13 липня 2022 року про усунення перешкод у користуванні майном, з якої вбачається, відповідач ОСОБА_1 вказала, оскільки вони є чужими людьми спільне користування будинком є неможливим, тому для дотримання її прав так і прав позивача необхідно вжити заходи по розділенню мережі електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення для безперешкодного користування будинком співвласниками (а.с.20).

Слід зазначити, позивач та відповідач, як співвласники спірного домоволодіння незавершене будівництво готовністю 95% по АДРЕСА_1 , мають рівні права щодо володіння та користування цим нерухомим майном, і жоден з них не може бути обмежений у такому праві, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки вказаного домоволодіння.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.73).

Встановлено, відповідач ОСОБА_1 тривалий час проживає у спірному житловому будинку АДРЕСА_1 , (незавершене будівництво готовністю 95%).

Відповідач ОСОБА_1 не надає доступ до спірного домоволодіння ОСОБА_2 , чинить йому перешкоди з посиланням на те, що наразі відсутня можливість виділити в натурі ОСОБА_2 частину домоволодіння, а оскільки вони є чужими людьми, то проживати разом не можуть.

Враховуючи, що право спільної часткової власності повинно здійснюватися за спільною згодою співвласників, а позивач ОСОБА_2 , як співвласник, обмежений у доступі до спірного домоволодіння, відповідач ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у цьому, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 (незавершене будівництво готовністю 95%) за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його вселення у будинок АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд необгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 в частині усунення йому перешкод у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння є безпідставними, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його вселення та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про вселення та ухвалити в цій частині нове рішення.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_4 , шляхом його вселення у будинок АДРЕСА_1 (незавершене будівництво готовністю 95%) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду в частині усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова