Справа № 185/4995/24
Провадження № 2/185/370/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування, в порядку регресу, у розмірі 259 870,00 грн, а також судові витрати по справі.

Позиція позивача

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ звернувся 09.06.2022 року представник ОСОБА_2 (батько потерпілої особи), по довіреності від 07.06.2022 року, ОСОБА_3 . Згідно довідки №1 МТСБ України розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 17.06.2022 року склав 259 870,00 грн, у тому числі: у зв`язку з втратою годувальника 234 000,00 грн; витрати на поховання 25 870,00 грн, які і були виплачені представнику потерпілого.

Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав.

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років.

З вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року вбачається, що 31 травня 2022 року приблизно о 13.52 годині в світлий час доби обвинувачений ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , слідуючи із перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкістю не менш ніж 80 км/год, чим позбавив себе можливості при виникненні небезпеки для руху своєчасно знизити швидкість, або зупинити керований ним автомобіль, рухався по правій смузі сухого асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Дніпровської з боку вул. Луганської в напрямку вул. Полтавської м. Павлограда Дніпропетровської області, перевозячи на передньому пасажирському сидінні свідка ОСОБА_5 , а на задньому пасажирському сидінні потерпілого ОСОБА_6 . У ході подальшого руху в цих же умовах, обвинувачений ОСОБА_1 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно - небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, внаслідок чого на заокруглені дороги ліворуч на початку мосту через ріку Вовча по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області втратив контроль над керуванням автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив виїзд у стані занесення вліво, та рухаючись у некерованому стані по мосту через ріку Вовча здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на нерухому перешкоду у вигляді бетонної та металевої огорожі мосту. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений ОСОБА_1 зник з місця події.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3б), 2.9а), 12.1, 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху, в яких вказано: п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»; п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»; п. 2.9: «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 12.1: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; п. 12.9: «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил». Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, невиконання обвинуваченим ОСОБА_1 вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої 31 травня 2022 року приблизно о 13.52 годині настала смерть потерпілого ОСОБА_6 на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілому ОСОБА_6 була спричинена сумісна тупа травма тіла, яка за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовило безпосередню причину смерті, та супроводжувалась: відкритою черепно-мозковою травмою, крововиливами під м`які тканини голови у проекції лобній ділянці праворуч з розповсюдженням на скроневу ділянку, в скроневій ділянці ліворуч, крововиливами під м`які мозкові оболонки у проекції лобно-тім`яно-скронево-потиличній частці ліворуч, на внутрішній поверхні лівої півкулі у проекції лобно-скронево-потиличній ділянці, численними крапковими крововиливами у товщі речовини головного мозку, скупченням темно-червоної рідкої крові у шлуночках мозку у кількості 8-10 мл, лінійним перелом тіла 7-го шийного хребця без пошкодження спинного мозку, численними переломами ребер праворуч 1,2,3-го по біля хребтовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври, 4,5,6,7,8,9,10-го по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври та численними розривами задньої поверхні правої легені майже на всьому протязі, скупченням темно-червоної рідкої крові у правій плевральній порожнині 1450-1500 мл, численними розривами діафрагмальної поверхні правої та лівої долі печінки, скупченням темно-червоної рідкої крові у черевній порожнині у кількості 220-230 мл, уламковим переломом нижнього кута правої лопатки, забійними ранами голови, лівої завушної раковини, лівої бічної поверхні шиї, правого гомілково-ступневого суглобу, рваною раною задньої поверхні правого плеча, численними саднами обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, та ускладнилася розвитком травматичного шоку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02.06.2022 року виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У межах розгляду кримінального провадження цивільні позови не заявлялися.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 09.06.2022 року, направленої на адресу МТСБУ, на момент ДТП померлий ОСОБА_6 не одружений, дітей не мав, тому батько загиблого: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мати загиблого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є єдиними родичами першого ступеня спорядження загиблого та єдиними претендентами на страхове відшкодування виплати, пов`язаної з втратою годувальника.

Із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ звернувся 09.06.2022 року представник ОСОБА_2 , по довіреності від 07.06.2022 року, посвідченої секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Ставицькою В.С., у реєстрі за № 109, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки №1 МТСБУ та розрахунку, розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 17.06.2022 року склав 259 870,00 грн, у тому числі: у зв`язку з втратою годувальника 234 000,00 грн (по 117 000,00 грн на кожного утримання, із такого розрахунку: 36х 6 500 грн= 234 000 грн : 2 = 117 000 грн); витрати на поховання 25 870,00 грн.

Наказом МТСБУ № 3/4920 від 17.06.2022 року вирішено сплатити суму 259 870,00 грн за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, представнику потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Відповідно до платіжної інструкції № 884035 від 17 червня 2022 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_3 суму у розмірі 259 870,00 грн.

Норми права, які застосував суд, та висновки

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

Виходячи зі змісту ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. ст.13 цього Закону.

Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДПТ особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, водієм транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду.

У п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Як роз`яснено у пункті 4 абз. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Шкода, пов`язана із смертю потерпілого, передбачена ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: 27.1. Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. 27.2. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку . 27.4. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. 27.5. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

За приписами ст. 41 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином суду доведено, що розрахунок майнового відшкодування МТСБУ проведено у відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовано майнову шкоду представнику потерпілого у розмірі 259 870,00 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача, в порядку регресу.

Розподіл судових витрат

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених ним щодо сплати судового збору у розмірі 3 898,05 грн (платіжна інструкція № 981156 від 30.04.2024 року на суму 3 898,05 грн).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () страхове відшкодування, в порядку регресу, у розмірі 259 870 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят) грн 00 коп., а також понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 3 898 (три тисячі вісімсот дев`яносто вісім) грн 05 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21647131.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя В.М. Бондаренко