Справа № 347/1844/24
Провадження № 2/347/59/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

20 січня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Сумарука І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що у шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свідоцтві про народження дитини прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_4 ».

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 не забезпечував та не забезпечує утримання дитини.

На даний час їхня спільна дочка є студенткою денної форми навчання Коломийського економіко-правового фахового коледжу Державного торговільно-економічного університету» за спеціальністю «право», згідно договору № 1281 про навчання (підготовку) від 29.07.2022 року.

Матеріальний стан ОСОБА_1 значно погіршився, оскільки на даний час вона та її донька є внутрішньо переміщеними особами. Як зазначає позивач, їй доводиться витрачати значні кошти на оренду житла, сплату комунальних послуг та харчування. Тому, враховуючи зростання цін на споживчі товари, при розмірі аліментів, які відповідач сплачує, неможливо повноцінно забезпечувати утримання дитини, що продовжує навчання.

ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_2 має хороший матеріальний стан, та на даний час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Домовленості щодо способу виконання ОСОБА_2 свого обов`язку утримувати дитину ними не визначалось. Протягом зазначеного часу боржник матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

У зв`язку з вище наведеним, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 70).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. З військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить службу ОСОБА_2 , надійшов лист (а.с. 64) про вручення відповідачу 18.12.2024 року позовної заяви з додатками, а також ухвали про відкриття провадження у справі. На підтвердження вручення додано фотокопію розписки написаної власноруч ОСОБА_2 (а.с.69).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.09.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду суддею Драч Д.С, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 22.10.2024 року для розгляду цієї цивільної справи визначено суддю Кіцулу Ю.С.

Ухвалою від 11.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду суддею Кіцулою Ю.С.

Судом надсилалися запити до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 з метою отримання інформації про проходження військової служби ОСОБА_2 , а також з вимогою про вручення позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу (а.с. 49, 61-62).

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/1844/24 відповідача ОСОБА_2 (а.с. 58).

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії довідки 26.04.2022 року № 2607- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 12 серпня 2011 року у виконкомі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 30. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с.7).

Згідно копії витягу з наказу від 09.11.2023 року № 313 командира військової частини НОМЕР_1 Держаної спеціальної служби транспорту ОСОБА_2 призначено солдатом запасу військової частини НОМЕР_1 Державної служби транспорту (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва ро народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно копії довідки 26.04.2022 року № 2607- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с.13).

Відповідно до договору № 1281 про навчання (підготовку) від 29.07.2022 року ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання Коломийського економіко-правового фахового коледжу Державного торговельно-економічного університету» за спеціальністю «право» (а.с.14-15).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривні.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . ОСОБА_6 у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_5 12.08.2011 року, змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». Позивач та її дочка взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання Коломийського економіко-правового фахового коледжу Державного торговільно-економічного університету». ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної служби транспорту. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Крім того, суд звертає увагу про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати аліменти у визначеній позивачкою частці від свого заробітку (доходу).

Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені, а сам відповідач в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживають діти.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

Визначений судом розмір аліментів на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 26 липня 2024 року.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1211 грн. 20 коп).

На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ; місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ; місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з дати подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 26 липня 2024 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 січня 2025 року.

Суддя Ю. С. Кіцула