Справа № 484/2065/24
Провадження № 2/484/134/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1720,00грн. та моральної шкоди завданої злочином в розмірі 50000,00грн., мотивуючи тим, що у провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що «30.11.2022 об 11:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись на узбіччі автомобільної дороги між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, сталась суперечка, в ході якої ОСОБА_2 , маючи намір спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправність наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс 3 удари кулаком правої руки в завушну область зліва»

Своїми протиправними діями відповідач ОСОБА_2 спричинив тілесні ушкодження позивачу ОСОБА_1 , у вигляді припухлості завушної області зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Копія Акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 309 додається.

Вироком Первомайського міськрайонного суду миколаївської області (суддя Максютенко О.А.) в справі № 484/4783/22, Провадження № 1-кп/484/146/23, відповідача ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави.

На даний момент ОСОБА_2 добровільно відшкодовувати завдані збитки відмовляється, у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду із цією позовною заявою.

Позивач вказує, що через протиправні винні дії ОСОБА_2 він зазнав матеріальної шкоди на суму 1720 грн (одна тисяча сімсот двадцять), що підтверджується чеком на придбання окулярів, які були зламані в результаті протиправної поведінки ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій відповідача було заподіяно позивачу матеріальної шкоди, в розмірі 1720 грн., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Окрім цього, в результаті завданого ОСОБА_2 тілесного ушкодження позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює у 50 000 грн.

Наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними та фізичними стражданнями, спричиненими фактом отримання тілесного ушкодження та його лікуванням, стресом, хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, переживаннями та стражданнями від головного болю, раптової втрати свідомості, болей в тім`яній області голови Адже після вчиненого злочину позивач змушений був звертатися до правоохоронних органів та суду за захистом своїх порушених прав.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах відшкодування моральної шкоди» від 25.05.2001 року № 5 кожна особа оцінює ступень спричиненої моральної шкоди самостійно, виходячи із глибини своїх душевних страждань та самостійно оцінює суму моральної шкоди. Моральну шкоду від протиправної поведінки позивач оцінює у 50 000 грн., яка полягає у розладі його душевного стану внаслідок вчинення щодо мене кримінального проступку, переживаннях, які він отримав внаслідок моральних страждань, які спричинені протиправною поведінкою цивільного відповідача.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст. 128 КК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання надала заяву в якій просила справу слухати без її участі та участі відповідача, вказала, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнають повністю та просили зменшити суму моральної шкоди, оскільки заявлена позивачем сума в 50000грн. є необґрунтована. Крім того, просила врахувати матеріальне становище відповідача, який не має свого житла, проживає разом з батьками та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 30.11.2022 об 11:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись на узбіччі автомобільної дороги між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, сталась суперечка, в ході якої ОСОБА_2 , маючи намір спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправність наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс 3 удари кулаком правої руки в завушну область зліва.

Своїми протиправними діями ОСОБА_2 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_1 , у вигляді припухлості завушної області зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Спричинення ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими останнім тілесними ушкодженнями.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2023р., ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн в дохід держави.

Вирок набрав законної сили 14.03.2023 року.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою, а також вини заподіювана шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 беззаперечно встановлена відповідним судовим рішенням, а саме вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2023 року по справі № 484/4783/22, а тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанови) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови у позовній заяві має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 Постанови до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому школу та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вище викладене, те, що вина ОСОБА_2 , у спричинені ОСОБА_1 тілесних ушкоджень визнана вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2023 року, суд визнає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої позивачу, оскільки він зазнав душевних страждань та сильного фізичного болю у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, змінився звичайний уклад його життя.

Однак, суд вважає, що розмір моральної шкоди спричиненої діями ОСОБА_2 , визначений позивачем в розмірі 50 000грн., є завищеними, оскільки не підтверджений належними доказами, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 10000 грн., що відповідає принципу розумності і справедливості.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 2422,40 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок скоєння кримінального правопорушення в сумі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану внаслідок скоєння кримінального правопорушення, в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення - 22.01.2025 року.

Суддя: