Справа № 544/2796/24
пров. № 2/544/205/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Малицької О. Л.,

секретаря судових засідань Ралець О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку

за участю:

представника позивача Ковтуна М. В.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Ковтун М.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до Пирятинської міської радипро встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку. Позов вимоги мотивує тим, що позивач має право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Пирятинська птахофабрика» без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості). Однак відповідно до записів у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» ім`я ОСОБА_1 не обліковується. Поряд з цим був виготовлений на ім`я ОСОБА_1 сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081091, що був зареєстрований 19 серпня 1996 року за №91, який був виданий власнику. Позивач вказаний сертифікат отримував, однак в подальшому його втратив. При отриманні сертифікату неточність в написанні свого прізвища не вважав за помилку, оскільки російською мовою його прізвище в паспорті вказане, як ОСОБА_2 . По ВАТ «Пирятинська птахофабрика» позивач рахувався, як ОСОБА_1 . Інших осіб з подібним прізвищем на підприємстві не працювало. Враховуючи, що вказаний сертифікат втрачено, а видача дублікату та виправлення в ньому описки не передбачено чинним законодавством, позивач просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика» розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) серія ПЛ №0081091 зареєстрований у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» 19 серпня 1996 року за №91 на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Пирятинська птахофабрика», що розташована на території Пирятинської міської ради Полтавської області (колишня Вікторійська сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натури (на місцевості) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Пирятинської міської ради в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просив проводити розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Судом в порядку ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що ОСОБА_1 дійсно працював на різних роботах на підприємстві ВАТ «Пирятинська птахофабрика» та отримував сертифікат на право на земельну частку (пай). Інших працівників з подібним прізвищем на підприємстві не було.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом установлено, що відповідно до архівної довідки № 01-13/126 від 19 березня 2024 року, в книгах наказів по ПИРЯТИНСЬКІЙ ПТАХОФАБРИЦІ за 1987 рік, які передані на зберігання до Трудового архіву Пирятинської міської ради, ОСОБА_1 значиться прийнятим на роботу з 10 березня 1987 року (наказ №55-к від 09 березня 1987 року). В книгах наказів по АТ «ПИРЯТИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА» за 1996 рік, які передані на зберігання до Трудового архіву Пирятинської міської ради, ОСОБА_1 значиться звільненим з роботи з 09 вересня 1996 року (наказ №197-к від 19 вересня 1996 року). Окрім цього, в опрацьованих Трудовим архівом книгах за вищевказані роки інших осіб з іменем ОСОБА_1 чи ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 13).

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , що була заповнена російською мовою на ім`я « ОСОБА_5 », ОСОБА_1 працював в АТ «ПИРЯТИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА» з 1987 року по 1996 рік (а.с. 14).

Відповідно до довідки Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг №2046/15-23 від 24 квітня 2023 року, відповідно до запису в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» на ім`я ОСОБА_1 не обліковується. Державний акт на земельну ділянку на ОСОБА_1 не виготовлявся (а.с. 10).

Відповідно до довідки Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг №3501/15-23 від 18 липня 2023 року, відповідно до запису в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика», на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації №209 від 19 липня 1996 року, на ім`я ОСОБА_1 виготовлявся сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081091 зареєстрований 19 липня 1996 року за №91 Земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах площею 2,31 га розташована на території Пирятинської міської ради (колишньої Вікторійської сільської ради) Лубенського району. Сертифікат видано на руки. Державний акт на земельну ділянку на ОСОБА_1 не виготовлявся (а.с. 11).

Встановлено, що виданий позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081091 був виданий на прізвище « ОСОБА_2 », хоча відповідно до паспорту позивача серії НОМЕР_2 , виданий 14 травня 2002 року Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області, його прізвище зазначено, як « ОСОБА_6 », при цьому прізвище на російській мові « ОСОБА_2 » (а.с. 7-8).

Вказані розбіжності у написанні прізвища позивача стало перешкодою в реалізації його майнових прав на земельну частку (пай).

На даний час можливість внесення змін чи виправлень до існуючих сертифікатів на право на земельну частку (пай) законодавством не передбачено.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав позивача. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика» розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) серія ПЛ №0081091, зареєстрований у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» 19.08.1996 року за № 91 на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1

Окрім цього, перешкодою в реалізації майнових прав ОСОБА_1 являється втрата сертифіката серія ПЛ №0081091 на право на земельну частку (пай).

Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай)не дозволяє позивачу виділити в натурі (на місцевості) належну йому земельну частку (пай) та набути ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отримати дублікат сертифіката взамін втраченого він не має можливості, оскільки він друкувався в одному примірнику та видача його дубліката законодавством не передбачена.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дій, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельні частки (паї), одержані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням того, що ОСОБА_1 втратив сертифікат на право на земельну частку (пай), що позбавляє його можливості набути право власності на належну йому земельну ділянку, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання за ним права на земельну частку (пай) є обґрунтованими та відповідають положенням статей 16, 392 ЦК України, у зв`язку з чим право позивача підлягає відновленню шляхом визнання права на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Пирятинська птахофабрика», що розташована на території Пирятинської міської ради Полтавської області (колишня Вікторійська сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика» розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) серія ПЛ №0081091, зареєстрований у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» 19.08.1996 року за № 91 на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Пирятинська птахофабрика», що розташована на території Пирятинської міської ради Полтавської області (колишня Вікторійська сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.01.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Ковтун Микола Васильович, юридична адреса: 37001, Полтавська область Лубенський район м. Пирятин вул. Ранкова, 15.

Відповідач: Пирятинська міська рада Полтавської області, юридична адреса: 37000, м.Пирятин Полтавської області, вул. Соборна, 42, Код .

Суддя О.Л.Малицька