Номер провадження: 22-ц/813/2571/25
Справа № 497/2749/23
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року у складі судді Кравцової А.В.,

встановив:

У листопаді 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

У грудні 2023 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 01 березня 2024 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та об`єднано в одне провадження цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і ухвалено розглянути їх разом в одному провадженні.

У червні 2024 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 44 232,15 грн.; позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 159571,96 грн.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року виправлено описку в ухвалі Болградського районного суду Одеської області від 01 березня 2024 року у цивільній справі №497/2749/23 (провадження №2/497/117/24) наступним чином: у всьому тексті вказаного судового рішення вважати правильним та правильно слід читати назву зустрічного позову як "позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і позбавлення батьківських прав".

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року про виправлення описки, оскільки зміни, які внесені районним судом до ухвали суду від 01 березня 2024 року є незаконними, тому що по суті є зміною змісту судового рішення та зміною позовних вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та не можуть бути визнані виправленням описки відповідно до ст. 269 ЦПК України.

Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що Болградський районний суд Одеської області мотивував ухвалу про виправлення описки тим, що «ухвалою від 01.03.2024 судом прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та об`єднано його в одне провадження з позовом ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів». Проте суд першої інстанції не вказав в ухвалі предмет зустрічного позову ОСОБА_2 , а саме те, що ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Ніяких інших позовних вимог ОСОБА_2 станом на 01 березня 2024 року не заявляла. Заява про зміну предмету позову, у якій ОСОБА_2 просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав, була подана лише у червні 2024 року, тобто через кілька місяців після оголошення ухвали Болградським районним судом Одеської області від 01 березня 2024 року, якою первісним та зустрічний позов були прийняти до спільного розгляду. Отже, на час прийняття Болградським районним судом Одеської області ухвали 01 березня 2024 року про об`єднання зустрічного та первісного позовів не існувало позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Тобто зміни, які були внесені судом оскаржуваною ухвалою не можуть бути визнані виправленням описки, відповідно до вимог ст. 269 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до місцевого суду, оскільки підстави для постановлення Болградським районним судом Одеської області ухвали від 20 вересня 2024 року про виправлення описки відсутні, суд з власної ініціативи помилково та без врахування хронології подання процесуальних документів постановив таку ухвалу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про внесення виправлень у рішення (п.19 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про виправлення описки в ухвалі Болградського районного суду Одескої області від 01 березня 2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що у тексті рішення була допущена описка, а саме назва зустрічного позову помилково неправильно вказана як "позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини", хоча його назва фактично зазначена відповідачкою за первісним позовом як "позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і позбавлення батьківських прав", що є технічною опискою і підлягає виправленню шляхом постановлення ухвали про виправлення описки.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 269 ЦПК України cуд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками зокрема можуть бути: неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справ» від 18.12.2009 №14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішення (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2020 року у справі № 521/1074/17 зазначив, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Встановлено, що суд першої інстанції, керуючись ст. 269 ЦПК України, виправив описку в ухвалі Болградського районного суду Одеської області від 01 березня 2024 року у цивільній справі №497/2749/23 вказавши, що у всьому тексті вказаного судового рішення вважати правильним та правильно слід читати назву зустрічного позову як "позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і позбавлення батьківських прав".

Разом з тим, колегія суддів погоджується із доводами та поясненнями сторін у справі про те, що підстави для постановлення місцевим судом ухвали від 20 вересня 2024 року про виправлення описки відсутні, оскільки суд без врахування хронології подання процесуальних документів постановив таку ухвалу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2023 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 01 березня 2024 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та об`єднано в одне провадження цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і ухвалено розглянути їх разом в одному провадженні.

У червні 2024 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 44 232,15 грн.; позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 159571,96 грн.

З вищенаведених обставин справи вбачається, що заява про зміну предмету позову, у якій ОСОБА_2 просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав, була подана лише у червні 2024 року, тобто через кілька місяців після оголошення ухвали Болградським районним судом Одеської області від 01 березня 2024 року, якою первісним та зустрічний позов були прийняти до спільного розгляду.

Отже, на час прийняття Болградським районним судом Одеської області ухвали 01 березня 2024 року про об`єднання зустрічного та первісного позовів не існувало позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, винісши виправлення в тексті ухвали суду від 01 березня 2024 року, фактично змінив по суті їх виклад, що не є виправленням описки в розумінні ст. 269 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року про виправлення описки скасуванню, як помилкова.

Керуючись ст.ст.374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: