Справа № 454/2045/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т.В. ,

за участю секретаря Коваль Р.В.,

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці - адвоката Чернявського Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні сина ОСОБА_4 , який зник безвісти 20.02.2024р. під час виконання бойового завдання. Заява обґрунтована тим, що 20.07.2023р. її сина призвано на військову службу за мобілізацією до Збройних сил України. Військову службу він проходив у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначає, що будучи на військовій службі син утримував її. Вона має право на отримання грошового забезпечення як особа, яка перебувала на утриманні сина, однак для цього необхідно встановити факт перебування на утриманні.

Просила суд встановити факт перебування її на утриманні сина, оскільки встановлення факту необхідно їй для призначення грошового забезпечення та в майбутньому матиме право на утриманні інших передбачених законом виплат.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході розгляду справи її вирішення поклав на розсуд суду.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, натомість у відзиві (запереченні) на заяву заінтересована особа ОСОБА_3 зокрема зазначила, що їх із ОСОБА_4 донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на утриманні батька та саме вона має право на утримання як донька, а не заявниця.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З цих підстав суд вважає, що розгляд справи про встановлення факту про встановлення якого просить ОСОБА_1 не може здійснюватися в порядку окремого провадження, оскільки заінтересована особа - ОСОБА_3 , зазначає, що саме їх із ОСОБА_4 донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на отримання грошового забезпечення, як і заявниця при доведенні факту перебування на утриманні сина, а тому вбачається спір про право, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про залишення вказаної заяви без розгляду та роз`яснює заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.19,260,293,294,315-319 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду із позовом про встановлення факту перебування на утриманні сина на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний термін з моменту проголошення.

Головуючий: Т. В. Струс