Провадження № 2/638/1132/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.01.2025 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючогї Штих Т.В.

за участю секретаря Василенко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

встановив:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останнього суму відшкодування в порядку регресу в розмірі 51 104,64 грн. А також просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.12.2021 о 00:10 год. трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 18.12.2021 о 00 год. 10 хв. за адресою: м. Харків, вул. Єлізаветинська, 3 А керуючи транспортним засобом BMW 328 д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого перехрестя не надав перевагу в русі транспортному засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що наближався праворуч та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом було завдано механічних пошкоджень. На виконання вимог ЗУ № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, зокрема заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту №30 та інших документів встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 49 061,70 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на адресу, яка вказана у позовній заяві, при цьому повістки повернулись без вручення адресату з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Дзержинського районного суду м. Харкова в рубриці список справ, призначених до розгляду.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, однак останній в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, також відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.09.2022, справа № 646/8493/21 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу.

За загальним правилом визначеним ст.1166 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Потерпілий, скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.

Як вбачається з копії платіжної інструкції № 934952 від 19 жовтня 2022 року, копії наказу по справі № 82368 МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ, було сплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 49 061,70 грн.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Також відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь потерпілому у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Крім того, відповідно до п.40.3 ст.40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст.41 цього Закону.

Витрати МТСБУ по оплаті послуг за врегулювання по справі №82368, згідно з рахунком №72 від 09.02.2022 складає 2042,94 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №819115 від 22.04.2022.

При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу суми завданої майнової шкоди в розмірі 49 061,70 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідача витрати, пов`язані із встановленням розміру збитків, у розмірі 2042,94 грн.

Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 49 061,70 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2042,94 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 267, 999, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 49 061,70 грн (Сорок дев`ять тисяч шістдесят одна гривня сімдесят копійок) та 2 042,94 грн (Дві тисячі сорок дві гривні дев`яносто чотири копійки) в якості витрат, пов`язаних зі встановленням розміру збитків.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн (Три тисячі двадцять вісім гривень).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 22 січня 2025 року.

Головуюча суддя Т. В. ШТИХ