Справа № 2-н/593/6/2025
У Х В А Л А

"21" січня 2025 р. суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В.М. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 до Рятувально-водолазної служби Тернопільської області про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2025 року до Бережанського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 до боржника Рятувально-водолазної служби Тернопільської області про видачу судового наказу(далі заява). Відповідно до заяви заявник просить видати судовий наказ про стягнення з Рятувально-водолазної служби Тернопільської області на його користь компенсацію за невчасно виплачені розрахункові за шість місяців в сумі 22233,15 грн.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

П.1 ч.1 ст. 161 ЦПК України до вимог, за якими може бути видано судовий наказ віднесено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У видачі судового наказу за вказаною заявою про видачу судового наказу слід відмовити, оскільки подана заявником ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу, де боржником є Рятувально-водолазна служба Тернопільської області, не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Так всупереч п.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ч.1 ст. 164 ЦПК України встановлено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» Цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з пп. 4 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору встановлена у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році становить 302,80 грн.

У поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закон України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору за подання вказаної заяви.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в первинній редакції від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Однак, пп.3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, № 33, ст.323), який набрав чинності 01 вересня 2015 року у Законі України «Про судовий збір» (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 14, ст. 87, ст. 204 із наступними змінами) статтю 5 викладено в новій редакції, відповідно до якої п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Після цього вказана норма не змінювалася.

Заявником подано заяву про видачу судового наказу, яка не містить вимоги про стягнення на його користь заробітної плати, натомість ним заявлено інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин, а саме стягнення на його користь компенсації за невчасно виплачені розрахункові (середнього заробітку за час затримки розрахунку). Такий висновок ґрунтується на положеннях ст.ст. 1, 2, 33, 34 Закону України «Про оплату праці» та Рішенні Конституційного Суду України № 9-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України.

Виходячи з наведеного, подана заявником заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, оскільки: заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за видачу судового наказу; з 01 вересня 2015 року на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; заявник подав до суду 16 січня 2025 року заяву, яка містить інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин, від сплати судового збору за якими він не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 161, 163-166, 263, 354, 355, п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 33, 34 Закону України «Про оплату праці», Рішенням Конституційного Суду України № 9-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Рятувально-водолазної служби Тернопільської області про видачу судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: