Справа № 362/491/25
Провадження № 2/362/1505/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, не надання строку та розгляд справи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Норми статті 175 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Натомість, в порушення пунктів 2, 4, 5, 8 і 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

-поштові індекси адрес місця проживання сторін;

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

-зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Насамперед, позивачу слід врахувати вимоги норми частини четвертої статті 19 Сімейного кодексу України, відповідно до якої при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

При цьому, нормою частини першої статті 56 Цивільного кодексу України визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Отже, позивачці необхідно вирішити питання стосовно зазначення у позові відповідного органу опіки та піклування в якості третьої особи по справі.

Також, вимоги пунктів другого (який є другий після другого) і третього прохальної частини позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки вони взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладені у вказаних пунктах прохальної частини позову прохання не є способами захисту цивільних прав які використовуються при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зокрема, зазначені у вказаних пунктах прохальної частини заяви прохання може бути викладено у вигляді окремих процесуальний документів відповідно до положень ЦПК України.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Отже, позовними вимогами по суті є лише і тільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Крім того, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин (наприклад того, що сторони втратили взаємопорозуміння і почуття любові, сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного побуту і не мають спільного бюджету, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю).

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (у тому числі того, що сторони втратили взаємопорозуміння і почуття любові, сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного побуту і не мають спільного бюджету, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю).

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі того, що сторони втратили взаємопорозуміння і почуття любові, сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного побуту і не мають спільного бюджету, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю).

Як прилад: у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Наприклад:

- «сторони втратили взаємопорозуміння і почуття любові, що підтверджується …. »;

- «сторони тривалий час проживають окремо, що підтверджується …. »;

- «сторони не ведуть спільного побуту, що підтверджується …. »;

- «сторони не мають спільного бюджету, що підтверджується …. »;

- «спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, що підтверджується …. ».

Серед іншого, за змістом заяви позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які позивач поніс, однак не зазначив розрахунок судових витрат які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

До того ж, при подачі позову слід обов`язково дотримуватись вимог статті 177 ЦПК України.

Проте, в порушення вимог частини четвертої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У зв`язку із заявленими вимогами позивачу необхідно обов`язково врахувати норму частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у заяві заявлено фактично дві вимоги немайнового характеру про:

-розірвання шлюбу;

-визначення місця проживання дитини,

позивачу слід сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, позивачу слід доплатити судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок та надати суду відповідний платіжний документ.

У зв`язку із цим, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, не надання строку та розгляд справи.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя