Справа № 128/2672/17
Провадження 8/127/7/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.,

з участю секретаря Сунько Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2018 року у справі № 128/2672/17 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

заяву зареєстровано 25.09.2024 року і мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2018 року № 128/2672/17 позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договорами позики від 31.12.2012 року, 20.12.2013 року в розмірі 118 000 доларів США, що станом на 05.10.2017 року становить еквівалент 3 163 438, 99 грн., а також суму боргу за договором позики від 26.09.2017 року в розмірі 23 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договорами позики від 25.03.2011, 26.09.2017 року в розмірі 112 000 доларів США, що станом на 05.10.2017 року становить еквівалент 3 002 586,16 грн.

Рішення суду набуло чинності 26.06.2018 року, виконавчі листи видані При примусовому виконанні рішення відбулось часткове погашення боргу, а також заміна стягувача ОСОБА_4 на ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями його майна є діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Враховуючи вимоги ст.ст. 1218, 1282 ЦК України, до спадкоємців ОСОБА_5 перейшов обов`язок щодо погашення боргу перед кредиторами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, під час збору документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав, в особистих речах ОСОБА_5 спадкоємці знайшли його надруковані письмові пояснення із підписом ОСОБА_5 , його записний зошит, оригінали розписок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що спростовують обставини виникнення боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і суму боргу.

Так, в письмових поясненнях, на яких міститься власноручний підпис, ОСОБА_5 надає детальну інформацію щодо обставин складання боргових розписок від 31.12.2012 року на суму 90 000 доларів США та від 20.12.2013 року на суму 50 000 доларів США, наданих ОСОБА_3 , та зазначає, що дані розписки були складені в 2017 році за неіснуючими борговими зобов`язаннями для створення «штучної» заборгованості, оскільки на той час у ОСОБА_5 був спір із дружиною ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, який розглядався Вінницьким районним судом. Саме через ці обставини ОСОБА_5 визнавав позовні вимоги ОСОБА_3 при розгляді справи № 128/26721/17.

Крім того, із записника ОСОБА_5 (загальний зошит у твердій обкладинці зеленого кольору), в якому він вів облік своїх боргових зобов`язань, а також облік динаміки погашення боргів, вбачається, що в період з серпня 2011 року по грудень 2013 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_5 кошти на погашення боргу в доларах США та гривнях, що було зафіксовано в цьому ж зошиті (арк. 66 (зворот), арк. 70 (зворот), арк. 71) і підтверджено підписом ОСОБА_3 ,

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/15939-ПЧ від 27.08.2024 року підписи, що містяться на кожній із сторінок пояснень, в яких описується обставини виникнення боргових розписок та їх справжня природа та мета створення належать ОСОБА_5 . Підпис, що міститься на розписках, написаних ОСОБА_8 про отримання коштів є ідентичним підписам, які містяться у зошиті ОСОБА_5 навпроти дат та сум про отримання коштів.

Крім того, спадкоємцями також було знайдено оригінал розписки ОСОБА_4 , яка датована 10.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_4 підтвердив, що ціна позову на 112 000 доларів США складається із сум: 21 450 доларів США, включаючи судові витрати - належить ОСОБА_4 , а решта суми - 90 550 доларів США кошти інших позичальників, на які він не претендує і зобов`язується повернути їх ОСОБА_5 після розрахунку з ним.

Тобто, заявленої ОСОБА_4 до стягнення у даній справі суми боргу 112 000 доларів США фактично не існувало.

Таким чином, 27.08.2024 року ОСОБА_2 , як правонаступниці ОСОБА_5 , стало відомо, що суми боргу її покійного батька ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були стягнуті судовим рішенням у даній справі, не відповідають фактичним. Такі обставини існували на час прийняття рішення і суттєво впливали на розгляд даної справи і об`єктивність прийнятого судом рішення і є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Зазначаючи правовою підставою ст. ст. 423, 424 ЦПК України правонаступники ОСОБА_5 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили суд скасувати рішення від 16.05.2018 року за нововиявленими обставинами, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 16.05.2018 року № 128/2672/17 було прийнято до розгляду ухвалою суду від 01.10.2024 року. В ухвалі також вказано про дотримання заявниками процесуальних строків, визначених ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

В судовому засіданні представник правонаступників ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Левицька-Корчун В. заяву підтримала за викладених обставин, просила вимоги задоволити. Письмові пояснення ОСОБА_5 щодо обставин позикових зобов`язань, його підрахунки і розмір фактичного боргу, записи в зошиті ОСОБА_5 із підписом ОСОБА_3 про отримання коштів, справжність яких підтверджена висновком експерта від 27.08.2024 року, є нововиявленими обставинами, які існували на час розгляду справи судом, але були приховані ОСОБА_5 , щоб вплинути на вирішення спору про поділ майна подружжя. Насправді боргів в таких сумах, які стягнуті за рішенням, не було. За підрахунками ОСОБА_5 , зробленими письмово, залишок боргу перед ОСОБА_3 становить 38 250 доларів США. Правонаступники боржника - ОСОБА_1 і дружина ОСОБА_5 також погашали борг перед ОСОБА_3 в загальній сумі більше 60 000 доларів США і за їх підрахунками борг може становити не більше 4 400 доларів США. Крім того, після смерті ОСОБА_5 була знайдена розписка ОСОБА_4 від 11.10.2017 року, в якій він підтвердив, що сума 112 000 доларів США складається з двох частин: 21 450 доларів США належить йому, решта 90 550 доларів США іншим позичальникам, на які він не претендує і зобов`язується їх повернути ОСОБА_5 після розрахунку. Крім того, ОСОБА_4 свій борг відступив ОСОБА_6 , який в подальшому надав розписку, що борг відсутній. Представник просила скасувати рішення за нововиявленими обставинами і прийняти нове, згідно якого стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість по розпискам в сумі 6 000 доларів США та 23 500 грн. і стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість в сумі 21 450 доларів США. Проти стягнення витрат за правову допомогу на користь ОСОБА_4 заперечила, оскільки заявлена сума є неспівмірною із складністю справи.

Заявник ОСОБА_2 заяву і пояснення представника ОСОБА_9 підтримала.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Сувалов В.О. вимоги правонаступників боржника не визнав, підтримав заперечення на заяву та додаткові пояснення. Суду пояснив, що нововиявлених обставин у даній справі немає. Позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_5 визнавав у повному обсязі, із позовними вимогами погоджувався, рішення суду не оскаржував та частково виконував в примусовому порядку. Просив врахувати, що належних і допустимих доказів відсутності боргу заявники не надали, тому сума за рішенням суду підлягає примусовому стягненню з правонаступників боржника на користь ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не погодився. Визнав, що ОСОБА_5 частково погасив заборгованість на суму 22 000 доларів США, про що він надав розписки 30.12.2015 року, 20.06.2015 року, 09.06.2017 року, 27.07.2016 року, 11.01.2017 року (а.с. 194-196), а також погасив 23 500 грн. під час примусового виконання рішення суду. Решта суми залишається не погашеною, тому підлягає стягненню зі спадкоємців. Також визнав, що в журналі ОСОБА_5 він розписувався про отримання різних сум на погашення боргів в різні періоди, але це не стосується боргів по розпискам від 31.12.2012 року, 20.12.2013 року, 26.09.2017 року. Просив врахувати, що ОСОБА_5 неодноразово позичав і віддавав кошти, також віддавав його син ОСОБА_10 , але розписок вони не писали.

Представник ОСОБА_4 адвокат Головчук В.А. також просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки жодних належних і допустимих доказів існування нововиявлених обставин, які могли б вплинути на вирішення справи, немає. Надав письмові заперечення на заяву та додаткові письмові пояснення. Зазначив, що розписка від 11.10.2017 року не містить нововиявлених обставин, не визначає правовідносин, які виникли внаслідок її написання, а ОСОБА_4 взагалі не пам`ятає, щоб писав таку розписку. В подальшому право вимоги по рішенню він переуступив ОСОБА_6 . Просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати за правову допомогу, надану в даній справі, в розмірі 8 400 грн.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2018 року № 128/2672/17 позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договорами позики від 31.12.2012 року, 20.12.2013 року в розмірі 118 000 доларів США, що станом на 05.10.2017 року становить еквівалент 3 163 438, 99 грн., а також суму боргу за договором позики від 26.09.2017 року в розмірі 23 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договорами позики від 25.03.2011, 26.09.2017 року в розмірі 112 000 доларів США, що станом на 05.10.2017 року становить еквівалент 3 002 586,16 грн.

При розгляді даної справи відповідач ОСОБА_5 та його представник адвокат Саушкін В.В. повністю визнавали позовні вимоги і обставини виникнення боргу, що також стало підставою для задоволенню позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідач ОСОБА_5 повідомив, що дійсно брав в борг у позивачів суми, вказані у позові, власноручно писав розписки, без примусу. В зв`язку з відсутністю доходу і важкою хворобою борг він повернув лише частково ОСОБА_3 в сумі 22 000 доларів США. ОСОБА_5 наголошував, що це його особисті зобов`язання перед позивачами, а не його сім`ї і він не відмовляється від виконання зобов`язань. Представник також просив врахувати, що ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи, тому звільнений від сплати судового збору.

Рішення суду набуло чинності 26.06.2018 року, сторонами не оскаржувалось.

На підставі вказаного судового рішення та заяв позивачів були виписані та 07.08.2018 року видані виконавчі листи, які пред`явлені до примусового виконання (т.1 а.с. 158).

Постановою від 13.11.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Собчук В.В. відкрив виконавче провадження № 73317746, де стягувачем є ОСОБА_3 . Станом на день звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду перебуває на примусовому виконанні.

ОСОБА_3 визнав, що під час примусового виконання рішення ОСОБА_5 погасив борг частково, на суму 23 500 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 14.07.2021 року було відкрито виконавче провадження № 58873326, де стягувачем був ОСОБА_4 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2021 року № 128/2672/17 замінено стягувача ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_6 в зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги (цесія) від 22.08.2021 року. Згідно умов договору ОСОБА_4 відступив ОСОБА_6 право вимоги боргу за договорами позики від 25.03.2011 року та від 26.09.2017 року, що стягнуті за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2018 року в розмірі 112 000 доларів США.

В судовому засіданні сторони визнали, що дане виконавче провадження завершене в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 повідомив про погашення боргу 14.12.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцями ОСОБА_5 за заповітом є діти в рівних частках - донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 .

На підставі заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 приватним нотаріусом ВМНО Нідзельською І.Є. заведено спадкову справу № 67/2024.

Обов`язок спадкоємців погасити борги спадкодавця входить до складу спадщини в силу ст. 1218 ЦК України і за умов, визначених ст. 1282 ЦК України.

Процесуальне правонаступництво у даній справі перейшло до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі ст. 55 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Обґрунтовуючи вимоги про перегляд рішення за нововиявленими обставинами правонаступники відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначали, що на момент ухвалення рішення 16.05.2018 року фактично не існувало боргових зобов`язань в сумах, які вказані в рішенні, оскільки розписки ОСОБА_5 були «штучні» і написані з метою уникнення поділу майна із дружиною спадкодавця ОСОБА_7 і врахування боргу при визначенні часток подружжя, а про вказані обставини стало відомо спадкоємцям лише 27.08.2024 року.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина булла відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так, істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору. Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Таким чином, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних її обставин) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку (правова позиція ВС в постанові від 27.06.2019 року № 541/2460/16-ц, в постанові від 29.08.2018 року у справі № 552/137/15-ц).

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Разом з тим, обґрунтовуючи вимоги про скасування рішення суду за ново виявленими обставинами, заявники не вказали жодної істотної обставини (факту), яка має значення для справи і яка пов`язана з матеріалами справи та впливає на оцінку вже досліджених судом доказів, а також для об`єктивного розгляду спору.

Твердження про відсутність боргу перед ОСОБА_3 або про наявність боргу в значно меншому розмірі, суд вважає безпідставним.

Письмові пояснення ОСОБА_5 , на які посилаються заявники (а.с. 190-191 т. 1), а також записи в журналі, які вів ОСОБА_5 з приводу боргових зобов`язань (а.с. 192-193 т. 1), не є належними, допустимими і достовірними доказами у даній справі в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, оскільки при розгляді справи по суті сам ОСОБА_5 визнавав і підтверджував борг станом на 05.10.2017 року перед ОСОБА_3 в сумі 118 000 доларів США і 23 500 грн., а перед ОСОБА_4 в сумі 112 000 доларів США, а при примусовому виконанні рішення частково погасив борг.

Обставини написання письмових пояснень ОСОБА_5 , які додані до заяви про перегляд рішення за нововиявленим обставинами (а.с. 190-191 т.1), і дата написання цих пояснень, невідомі суду і за життя самим боржником ОСОБА_5 не були надані для розгляду, зокрема під час можливого перегляду рішення на підставі глави V ЦПК України.

Також суд не вважає належним і допустимим доказом для перегляду рішення за нововиявленими обставинами розписку, написану від імені ОСОБА_4 11.10.2017 року (а.с. 221 т.1), оскільки з даної розписки не зрозуміло, кому вона надана, при яких обставинах і які правовідносини і між ким вона може підтвердити або спростувати. Сам представник ОСОБА_4 адвокат Головчук В.А. заперечив написання розписки ОСОБА_4 , крім того, в судовому засіданні представники сторін визнали, що на підставі договору від 02.09.2021 року відбулась переуступка боргу в сумі 112 000 доларів США ОСОБА_6 , який в подальшому підтвердив про його повне погашення 14.12.2023 року.

Таким чином, обставини, викладені заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві, не є тими істотними обставинами, на підставі яких може бути переглянуте рішення відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Доказування щодо наявності боргу в меншому розмірі або взагалі відсутності боргу не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити.

Заяву представника ОСОБА_11 про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Договір про надання правничої допомоги від 28.10.2024 року укладений між адвокатом Головчуком В.А. та ОСОБА_4 .

За вказаним договором надано детальний опис робіт, акт виконаних робіт у даній справі, рахунок на суму 8 400 грн. та платіжну інструкцію від 24.12.2024 року на вказану суму.

Враховуючи вимоги ст.ст. 137, ч. 4 ст. 141 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предмет вимог та значення справи для сторін, співмірність гонорару із складністю справи, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 8 400 грн. в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 423, 429, 137, 141, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2018 року у справі № 128/2672/17 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 8 400 грн. в рівних частках.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали відповідно до вимог ст.ст. 384, 385 ЦПК України.

Повну ухвалу складено 15 січня 2025 року.

Суддя: