Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/471/25
Справа № 279/5917/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №279/5917/24 за позовом Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що 01.07.2019 року Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області звернувся до міського голови з листом щодо поховання за кошти місцевого бюджету громадянки ОСОБА_2 , оскільки родичів померлої встановити не представилося можливим.

Поховання ОСОБА_2 , труп якої направлено на розтин до Білоцерківського відділення КОБ СМЕ по кримінальному провадженню 0001844 від 01.07.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, проводилось за кошти місцевого бюджету на підставі Договору та згідно Акту приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за липень 2019 року № 12. Понесені витрати на захоронення тіла померлої становлять 4 470 грн..

19.07.2019 року на підставі листа Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 01.07.2019 р. № 17459/109/1001/02-2019 щодо поховання ОСОБА_2 та в зв`язку з невстановленням родичів померлої, Департаментом житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради направлено службову записку міському голові з проханням у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, розпочати процедуру визнання спадщини відумерлого, у разі наявності спадкоємців, зобов`язати відшкодувати витрати на поховання вищевказаної особи.

З метою з`ясування обставин щодо наявності майна, зареєстрованого за померлою громадянкою ОСОБА_2 та можливості подання заяви про визнання спадщини відумерлою, юридичним управлінням Білоцерківської міської ради направлено ряд запитів до установ та організацій, які є розпорядниками відповідної інформації та отримано наступні відомості, що ОСОБА_2 являється спадкодавцем ОСОБА_1 , 1964 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому перебіг позовної давності починається від 31.08.2021 року.

При здійсненні розшуку наявних родичів (спадкоємців) померлої ДЖКГ БМР було встановлено наступне: згідно відповіді КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" від 24.09.2021 №183 встановлено, що ніхто до КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" не звертався, кошти в сумі 4470 грн., витрачені з міського бюджету на поховання ОСОБА_2 , не відшкодував, за відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.10.2021 року № 280194670 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , 1964 року народження, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 84, видане 15.01.2020 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В..

Станом на 28.08.2024 року витрати в сумі 4470 грн., понесені на поховання ОСОБА_2 , не відшкодовано.

Отже, Відповідач в добровільному порядку понесені витрати на поховання ОСОБА_2 не повернув. Просив поновити строк для подання позовної заяви, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради понесені витрати на поховання його спадкодавця ОСОБА_2 в сумі 4470 грн. та судові витрати.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлялася про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження отримав 15.11.2024 року) ), відзив на позов та інших заяв, заперечень не подав.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 22.01.2019 між Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради та Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» укладено договір № 18/2019 поховання невідомих на січень-грудень 2019 рік в м. Біла Церква.

Згідно з п.п. 1 даного договору, підрядник зобов`язується у 2019 році надати замовнику послуги, зазначені в цьому договорі, а замовник прийняти і оплатити такі послуги: поховання невідомих на січень-грудень 2019 рік м. Біла Церква .

Листом №17439/109/1001/02-2019 від 01.07.2019 року Білоцерківський міський відділ поліції Головного управління Національної поліції України звернувся до міського голови Білоцерківської міської ради Київської області з листом щодо поховання за кошти місцевого бюджету громадянинки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки родичів померлої немає.

Відповідно до листа Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» № 139 від 02.09.2019, ОСОБА_2 було поховано 19.07.2019 року на кладовищі «Новозарічанське» в секторі поховань осіб за кошти місцевого бюджету на підставі листа Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 08.07.2019 року вих.№ 17459/109/1001/02-2019, та акту №12 приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за липень 2019 року, сума витрат складає 4470 грн..

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 280194670 від 20.10.2021, на підставі свідоцтва про право власності, 34520 від 10.04.2003 року ОСОБА_2 належала квартира за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 84, видане 15.01.2020 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, Корнійчук А.В.. Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до листа КП Київської обласної ради "Південне бюро технічної інвентаризації" 2836 від 21.10.2019 року, станом на 01.01.2013 року

відповідно паперових носіїв право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.04.2003 року, виданого Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква (реєстрова книга №93 реєстровий №10847).

Відповідно до листа Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального Міжрегонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 31.01.2020 року №16.2-38/5273 актові записи про народження, шлюб, розірвання шлюбу , народження дітей на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

14.03.2023 позивач звернувся до відповідача з листами про досудове врегулювання спору та сплату 4770 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягненні не більше як за три роки до його смерті.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та тримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку із цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Згідно ст. 8 Закону України «Про поховання та похоронну справу» , організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції, зокрема, вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Кодексу, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін. В силу ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.

Обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця є те, що такі витрати повинні бути розумними з точки зору їх розміру і необхідності їх здійснення, що узгоджується з правовими позиціях Верховного Суду, викладені в постановах від 19 березня 2018 року (справа № 554/1793/15-ц, провадження № 61-6381св18), від 10 жовтня 2018 року (справа №713/1434/16-ц, провадження №61-18884св18), від 21 березня 2018 року (справа №753/15444/15-ц, провадження №61-2424св18).

Згідно положень частини 1 статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого, поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.

Згідно роз`яснень викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи із їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості пам`ятників і огорожу даній місцевості.

Згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 за № 1111/9710, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та необхідність його задоволення.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.1232 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради понесені витрати на поховання померлої ОСОБА_2 в розмірі 4770 (чотири тисячі сімсот сімдесят) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач Департамент житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради, місце знаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. А. Шептицького, 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Волкова Н.Я.