Справа № 130/967/24
Провадження № 22-ц/801/113/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 рокуСправа № 130/967/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Панасюка О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Грушковською Л.Ю. в м. Жмеринка, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про стягнення заборгованості по договору оренди землі,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» (далі ТОВ «Поділля Агропродукт») на її користь 13 886,03 грн заборгованості за договором оренди землі та 7 211,02 грн понесених судових витрат.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 3,0472 га з кадастровим номером :04:002:0121, яка розташована на території Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області.

09 червня 2016 року позивачем було укладено договір оренди землі з ПП «Агротал».

26 червня 2018 року додатковою угодою до договору сторони змінили орендаря з ПП «Агротал» на ТОВ «Поділля Агропродукт», за умовами якої орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 13 886,03 грн до 31 грудня поточного року.

Відповідач свої зобов`язання щодо виплати орендної плати за 2023 рік не виконав, у зв`язку з чим допустив прострочення зобов`язання, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_1 плату за оренду земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0121, площею 3,0472 га, яка розташована на території Браїлівської селищної ради за період 2023 року в сумі 13 886 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 03 коп.

Стягнуто з ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Поділля Агропродукт» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У скарзі зазначає, що відповідачем суду було повідомлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт» не укладалося додаткової угоди б/н від 26 червня 2018 року. Відповідач додаткової угоди у себе в наявності не має, як і не має договору оренди землі від 02 червня 2016 року, оскільки не є його стороною. Про наявність оригіналів доданих до позовної заяви копій документів у позивача на зазначено, клопотання відповідача про витребування оригіналів документів у позивача залишено без розгляду. Оскільки позивачем не надано оригіналів доказів, копії яких відповідач поставив під сумнів та просив витребувати у позивача, є незаконним прийняття вказаних документів судом першої інстанції до уваги в якості доказів та встановлення на їх підставі певних обставин у даній справі. ТОВ «Поділля Агропродукт» не є правонаступником ПП «Агротал» та не отримувало жодних повноважень від останнього на підписання від імені останнього будь-яких додаткових угод. ОСОБА_2 не є уповноваженою особою на укладення будь-яких угод, довіреності товариство ніколи не видавало. Посилання позивача на державну реєстрацію за відповідачем у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди є недоречним та необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідач не надав суду доказів, які беззаперечно свідчать про відсутність заборгованості по орендній платі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, встановивши відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу на суму 6 000 грн, суд відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,0472 га, кадастровий номер :04:002:0121, що розташована на території Браїлівської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 22 січня 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №140662075 від 08 жовтня 2018 року (а.с.12,13).

02 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Агротал» було укладено договір оренди землі б/н вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0121.

Нормативна грошова одиниця земельної ділянки становить 97 377,50 грн (п.2.6 договору).

У пункті 3.1 договору зазначено, що договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.

За змістом пункту 4.1 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 6 816,43 грн за рік оренди.

Відповідно до пункту 4.3, за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній або іншій формі.

Згідно з п. 4.5 договору, орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня (а.с. 6).

Право оренди земельної ділянки зареєстровано за ПП «Агротал» 13 серпня 2016 року.

Відповідно до додаткової угоди б/н (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) від 26 червня 2018 року до договору оренди землі б/н від 13 серпня 2016 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ПП «Агротал» та новим орендарем ТОВ «Поділля Агропродукт», ТОВ «Поділля Агропродукт» прийняло на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачене договором оренди (а.с.8).

26 червня 2018 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Поділля Агропродукт» (новий орендар) було укладено додаткову угоду б/н (про заміну сторони на внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі б/н від 02 червня 2016 року (а.с.9).

У пункті 1 додаткової угоди б/н від 26 червня 2018 року зазначено, що зі згоди орендодавця (яка виражається шляхом підписання даної угоди) орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди.

Пунктом 4 сторони домовилися внести наступні зміни/доповнення в договір оренди:

4.1 викласти пункт 4.1 договору в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 14,26 % нормативно оцінки земельної ділянки, що складає 13 886,03 грн оренди...»;

4.2 викласти пункт 2.6 договору в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 97 377,50 гривень»;

4.3 сторони домовилися, що строк дії договору продовжується до 02 червня 2023 року, сплив якого починається з моменту підписання сторонами даної угоди, але в будь-якому випадку договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендодавця;

4.4 сторони домовилися змінити по всьому тексту договору та встановити термін (строк) в 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору оренди для надіслання орендарем повідомлення орендодавцю про намір продовжити дію договору оренди на підставі свого переважного права.

Дана угода вступає в силу з дня її підписання сторонами і є невід`ємною частиною договору оренди (пункт 7) (а.с. 9).

ОСОБА_1 , зважаючи на те, що ТОВ «Поділля Агропродукт» всупереч умовам договору оренди землі не виплатило їй орендну плату за 2023 рік, звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону визначено, що орендною платою за землю є платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами договору оренди землі б/н від 02 червня 2016 року (з урахуванням внесених змін до нього), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 14,26% нормативної оцінки земельної ділянки, що складає 13 886,03 грн за рік оренди, і повинна бути сплачена до 31 грудня.

У ч. 3 ст. 12 ЦПК України (змагальність сторін) зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки ОСОБА_1 мотивувала позовні вимоги тим, що ТОВ «Поділля Агропродукт» не сплатило орендну плату за 2023 рік, тому саме відповідач повинен спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №703/2495/21 у справі за подібних правовідносин.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позов (а.с.17).

25 квітня 2024 року від ТОВ «Поділля Агропродукт» надійшло клопотання про продовження строку подання з боку ТОВ «Поділля Агропродукт» відзиву на позов та доказів, що підтверджуються розрахунок по оплаті орендної плати позивачу у даній справі.

Клопотання мотивоване тим, що докази на підтвердження факту розрахунку з позивачем щодо орендної плати знаходяться в архіві в іншому місті, а тому їх спрямування до суду потребує більшого часу (а.с.20-21).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року клопотання представника відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Кришталя О.О. задоволено частково, встановлено йому додатковий строк для подання доказів до 17 червня 2024 року.

В задоволенні клопотання про продовження строку для подачі відзиву відмовлено з тих підстав, що наявні у справі докази підтверджують належне направлення на адресу відповідача позову та додатків до нього, отриманих адресатом. Поважних та об`єктивних причин, які перешкоджали відповідачеві більш як два тижні у визначений судом строк реалізувати свої права на отримання правової допомоги та подати своєчасно відзив на підтвердження своєї позиції у заяві не наведено (а.с.26).

14 червня 2024 року від ТОВ «Поділля Агропродукт» надійшла заява, в якій відповідач поставив під сумнів законність укладення із ОСОБА_1 додатковї угоди. Зазначено, що з неякісних копій важко встановити істотні умови додаткових угод. ОСОБА_1 не зверталася до ТОВ «Поділля Агропродукт» з вимогою про погашення орендної плати відповідно до договору оренди землі та додаткової угоди та не надала доказів на підтвердження наявності заборгованості по виплаті орендної плати. На виконання умов договору та додаткової угоди до нього, відповідачем було здійснено платежі у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роках.

До вказаної заяви ТОВ «Поділля Агропродукт» додано: відомості на реалізацію цукру в рахунок орендної плати за 2018 рік; відомості на реалізацію с/г продукції (пшениці) в рахунок орендної плати за 2018 рік; відомості на виплату готівки за 01 березня та 18 березня 2019 року; відомості на реалізацію цукру в рахунок орендної плати за 2019 рік; відомості на реалізацію с/г продукції (пшениці) в рахунок орендної плати за 2019 рік; відомості на реалізацію продукції (кукурудза) в рахунок орендної плати за 2019 рік; відомості на реалізацію продукції (цукру) в рахунок орендної плати за 2020 рік; відомості на реалізацію продукції в рахунок орендної плати за 2020 рік; платіжні інструкції про сплату орендної плати за 2021, 2022 роки (а.с.35-36).

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження факту сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2023 рік, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення на її користь заборгованості за орендою платою за вказаний рік.

В апеляційній скарзі ТОВ «Поділля Агропродукт» зазначає про те, що як повідомлялося суду першої інстанції, товариство не укладало додаткової угоди до договору оренди землі із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підписання вказаної угоди від імені товариства не уповноважувало та оригінал даної угоди у нього відсутній.

Вказана позиція не заслуговує на увагу, оскільки, по-перше, ТОВ «Поділля Агропродукт» ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов, в якому воно б могло навести свої заперечення щодо позову.

Відповідачу лише було надано додатковий строк для подання доказів.

По-друге, ТОВ «Поділля Агропродукт» у поданій разом з додатковими доказами заяві лише зазначило, що ставить під сумнів законність укладення додаткової угоди, але про не укладенність договору не зазначало.

Враховуючи, що основний договір, який датований 02 червня 2016 року, додаткова трьохстороння угода від 26 червня 2018 року та додаткова угода між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт» від 26 червня 2018 року стосується однієї і тієї ж земельної ділянки (кадастровий номер :04:002:0121), і відповідач не надав доказів наявності інших договорів оренди (з іншими датами укладення), а також беручи до уваги те, що графи договорів заповнювалися орендарем, а орендодавець лише підписував угоду, апеляційний суд вважає, що існує описка в датах, яка не впливає на вирішення спору, а відтак твердження апелянта про невідповідність дат у договорі оренди землі та додаткової угоди до нього є необґрунтованими.

Отже, відповідач (апелянт) є належною стороною у спірних правовідносинах.

За змістом ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Додаткова угода б/н від 26 червня 2018 року до договору оренди землі є чинною, ніким не оспорювалася та в судовому порядку недійсною не визнавалася.

Із позовом (в тому числі зустрічним) про визнання недійним додаткової угоди ТОВ «Поділля Агропродукт» до суду не зверталося.

Що стосується ненадання позивачем оригіналів доказів, копії яких були надані разом із позовом, то варто зазначити наступне.

У ч. 1 ст. 177 ЦПК України зазначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У поданій 14 червня 2024 року заяві ТОВ «Поділля Агропродукт» заявило клопотання про витребування у ОСОБА_1 оригіналу додаткової угоди б/н від 26 червня 2018 року та договору оренди землі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 червня 2024 ро у задоволенні вказаного клопотання було відмолено з тих підстав, що адвокат Якименко К.В. направляв на адресу ТОВ «Поділля Агропродукт» адвокатський запит з проханням надати належним чином завірену копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0121 зі всіма укладеними додатковими угодами до нього, однак, відповіді на нього не отримав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача відсутні документи, які просить витребувати представник відповідача.

Відтак, доводи скарги щодо немотивованого залишення судом без розгляду клопотання про витребування оригіналів документів спростовуються матеріалами справи.

Вказаний висновок суду ТОВ «Поділля Агропродукт» в апеляційній скарзі не спростований.

Апеляційний суд бере до уваги, що ТОВ «Поділля Агропродукт» надало докази на підтвердження сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2018-2022 роки, чим підтвердило фак виконання протягом вказаних років умов договору оренди.

Доказів того, що ТОВ «Поділля Агропродукт» сплачувало кошти (орендну плату) на виконання іншого договору оренди, останнім не надано і в заявах по суті справи не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк