ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6443/19 Номер провадження 22-ц/814/710/25Головуючий у 1-й інстанції Високих М.С. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

17 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пікуля В.П.,

розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді Одринської Тетяни Володимирівни

за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 16 жовтня 2024 року

по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями системою документообігу в Полтавському апеляційному суді Одринську Тетяну Володимирівну, визначено суддею у складі колегії суддів: Кузнєцової О.Ю., Пікуля В.П. у цивільній справі №554/6443/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.

19 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 про відвід судді Одринської Т.В.

Заяву обґрунтовувала, що їй відомо про те, що суддя Одринська Т.В. особисто знайома зі стягувачем ОСОБА_3 та позапроцесуально з ним спілкується.

Вказане викликає у неї сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року заявлений ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 про відвід судді Полтавського апеляційного суду Одринської Тетяни Володимирівни визнано необґрунтованим. Справу передано до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 про відвід судді Полтавського апеляційного суду Одринської Тетяни Володимирівни відмовлено.

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повиннімати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій судді у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

За таких обставин, у відповідності до положень п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, з метою попередження виникнення у подальшому підстав для сумніву у об`єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заявленого суддею самовідводу.

Справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву головуючого судді Одринської Тетяни Володимирівни про самовідвід - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Судді: О.Ю.Кузнєцова

В.П. Пікуль