Справа № 675/68/25
Провадження № 2-з/675/3/2025
У Х В А Л А

22 січня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСЬ» Д про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь» Д, який подано в його інтересах адвокатом Кучеруком Тарасом Миколайовичем до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Профіт», Пайового інвестиційного фонду нерухомості «Твоє коло. Реінвестиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АПК Колос Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державний нотаріус Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області Загорська Дарія Василівна, про скасування рішень державного реєстратора та переведення прав покупця,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Русь» Д звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Профіт», Пайового інвестиційного фонду нерухомості «Твоє коло. Реінвестиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АПК Колос Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державний нотаріус Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області Загорська Дарія Василівна, про скасування рішення державного реєстратора від 30.09.2024 року, індексний номер 75301271; переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу від 30.09.2024 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:031:0628, площею 1, 7200 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ізяславський район, с/рада Плужненська.

Одночасно з пред`явленням даного позову, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Профіт»» (), ПІФ: Пайовий інвестиційний фонд нерухомості «Твоє коло. Реінвестиція» (код ЄДРІСІ 23501558) кадастровий номер :05:031:0628, площею 1,7200 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ізяславський район, с/рада Плужненська.

В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що 23.12.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АПК Колос Агро» було укладено на десять років з правом пролонгації договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:031:0628, який було зареєстровано 27.12.2015 року.

В подальшому, 02.01.2024 року між ТОВ «АПК Колос Агро» та ТОВ «Русь» Д було укладено договір купівлі-продажу прав оренди земельних, зокрема і земельної ділянки кадастровий номер :05:031:0628.

Також вказує і на те, що ТОВ «Русь» Д дізналось, що вказану вище земельну ділянку 30.09.2024 року було продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Профіт»», ПІФ: Пайовий інвестиційний фонд нерухомості «Твоє коло. Реінвестиція».

На думку ТОВ «Русь» Д такий договір порушує його права та був укладений із порушенням вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оренду землі» та положень ЗК України.

За таких обставин, посилаючись на ст. 149 ЦК України наголошує, що у випадку задоволення позову наявна реальна загроза утруднення виконання судового рішення, оскільки існує ймовірність відчуження, поділу, об`єднання земельної ділянки.

Відтак, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів, на думку заявника, виникає необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :05:031:0628.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, врахувавши наступні обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Верховним Судом у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21), від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Таким чином, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Звертаю увагу, що розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь» Д про забезпечення позову належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що між заявником та відповідачами потенційно існує спір щодо переважного права на купівлю земельної ділянки кадастровий номер :05:031:0628, площею 1,7200 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ізяславський район, с/рада Плужненська.

Разом з тим, приходжу до висновку, що заявником не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову.

Як свідчать надані матеріали заяви, відповідачі з моменту набуття права власності на земельну ділянку і до подання позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Русь» Д не вчиняли будь-яких дій по реалізації набутого майна чи підготовки до вчинення таких дій, як і не вчинялося реєстраційних дій щодо такої земельної ділянки.

Непідтверджені посилання представника позивача на вчинення дій, що вказані вище, не є переконливими.

Самі лише твердження заявника про потенційну можливість відповідачів вчиняти дії по відчуженню майна аби уникнути виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від невжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Однак, позивачем не обґрунтовано у своїй заяві співмірності заходів забезпечення позову, які він просить застосувати, із заявленими позовними вимогами.

Також суд враховує, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, оскільки обмеження можливості відповідного суб`єкта повноцінно користуватися майном може призвести до незворотних наслідків.

При вирішенні заяви враховано також і баланс прав, законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

З огляду на викладене, оцінивши співмірність заявлених позовних вимог із наслідкам від невжиття заходів до забезпечення позову та відсутність будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСЬ» Д про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь» Д, який подано в його інтересах адвокатом Кучеруком Тарасом Миколайовичем, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Профіт», Пайового інвестиційного фонду нерухомості «Твоє коло. Реінвестиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АПК Колос Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державний нотаріус Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області Загорська Дарія Василівна, про скасування рішень державного реєстратора та переведення прав покупця - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В. Пашкевич