справа №176/3155/24
провадження №2-о/176/14/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Гусейнова К.А.

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Жовті Води Дніпропетровська область. Її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її баба, ОСОБА_4 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті за даною адресою жодної іншої особи не зареєстровано.

Разом з тим, не зважаючи на відсутність реєстрації заявниці разом з бабусею, у період часу з грудня 2003 року по день смерті ОСОБА_4 вона постійно проживала з нею за місцем її реєстрації, де вони вели спільне господарство, заявниця доглядала за нею, надавала їй допомогу у побуті, купувала ліки, продукти харчування, оскільки у зв`язку із похилим віком бабуся потребувала допомоги та піклування, а після її смерті займалась її похованням.

За життя ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право спадщину за законом від 28.05.2002 року належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк заявниця не зверталась, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки від спадщини не відмовлялась та фактично вступила у володіння та управління спадковим майном.

Мати заявниці, будучі спадкоємцем першої черги, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у передбачений законом шестимісячний строк не зверталась, наміру успадковувати майно не мала.

У зв`язку з небажанням матері успадковувати майно після ОСОБА_4 , та будучі єдиним спадкоємцем, який би міг прийняти спадщину, 19.10.2024 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову, оскільки не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний термін. Вказаним нотаріусом заявниці було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. Такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За таких умов, заявниця змушена звернутися до суду і просити суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Черниш Т.І. в судовому засіданні підтримали свою заяву про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просили заяву задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що проживала з грудня 2003 року зі своєю бабусею ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 . Після смерті займалась її похованням. На даний час продовжує користуватись будинком.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначила, що ОСОБА_1 дійсно проживала з бабусею ОСОБА_4 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 у період з грудня 2003 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, повідомила, що спір щодо спадкового майна між нею та її донькою ОСОБА_1 відсутній.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2012 року Жовтоводським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Жовті Води Дніпропетровської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 28 вересня 2010 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.07.1980 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 11.10.2024 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб 31.07.1999 року, актовий запис №152. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.8).

24 жовтня 2001 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було розірвано, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області було складено актовий запис №266 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 02.08.2002 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 02 серпня 2002 року та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.10).

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 02.02.2011 року Жовтоводським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, заінтересована особа ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Жовті Води Дніпропетровської області (а.с.11-12).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 11.04.1958 року, батьками заінтересованої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 04.02.1978 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_5 04 лютого 1978 року та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_14 » (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 13.03.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №187 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2002 року, ОСОБА_4 успадкувала будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_13 (а.с.16).

Згідно Довідки №469 від 03.10.2024 року, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, ОСОБА_4 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за архівними даними даними будинкової книги зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , 1931 року народження, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання заявниці разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті (а.с.18).

Згідно довідки від 28.10.2024 року, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у період часу з грудня 2003 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

На підставі ч.3,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Під час судового розгляду встановлено, що від встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З положень ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємиця за законом постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи наявна довідка від 28.10.2024 року про факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з бабусею ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на заявницю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 22.01.2025 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ