КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 824/143/24

номер провадження №22-вк/824/6/2025

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,

учасників справи: представника заявника Максимчука С.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника SC RENAISSANCE STAR SRL - Максимчука Сергія Павловича

про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 23.09.2024 року по справі №176/2024 за позовом SC RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення суми попередньої оплати за непоставлений товар, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до апеляційного суду з заявою в якій просив суд:

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.09.2024 року у справі №176'2024 за позовною заявою SC RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) до Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» про стягнення 86681,56 євро.

Видати виконавчий лист на примусове виконання Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.09.2024 року у справі №176/2024 за позовною заявою SC RENAISSANCE STAR SRL (Municipiul Galati, Calea Prutului, Nr 63. Judet Galati Romania, 800219, номер реєстрації в Торгівельному реєстрі - J17/779/2010, фіскальний код - RO 27308852) до Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» (ідентифікаційний код 00379790, вул. Алмазова Генерала, будинок 18/9, м. Київ, 01133) про стягнення 86681,56 євро попередньої оплати за непоставлений товар, 4399,26 євро відшкодування витрат на сплату арбітражного збору, загальна сума 91080,82 (дев`яносто одна тисяча вісімдесят) євро 82 євроцента.

Стягнути з Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» (ідентифікаційний код 00379790, вул. Алмазова Генерала, будинок 18/9, м. Київ, 01133) на користь компанії SC RENAISSANCE STAR SRL (Municipiul Galati, Calea Prutului, Nr 63, Judet Galati Romania, 800219, номер реєстрації в Торгівельному реєстрі - J17/779/2010, фіскальний код - RO 27308852) 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

В обґрунтування заяви вказував на те, що 23.09.2024 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у місті Києві у складі одноособово арбітра Олександра Крупчана було прийнято рішення у справі №176/2024 за позовною заявою SC RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) до Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» про стягнення 86681.56 євро, яким позовні вимоги задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 23.09.2024 року, представником позивача отримано 09.10.2024 року. ДП «АРТЕМСІЛЬ» було належним чином повідомлене про арбітражний розгляд справи №176.2024 засобами електронного зв`язку та поштовою кореспонденцією. Вказане рішення ухвалено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, яка укладена в письмовій формі у вигляді арбітражного застереження, викладеного в контракті №17 від 23.01.2018 року та саме арбітражне застереження в угоді сторін про передачу спору до МКАС при ТПП України є дійсним.

Боржник про судовий розгляд повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції в Електронний суд та на електронну пошту. Судове повідомлення, направлене на зареєстровану адресу місцезнаходження боржника повернулось на адресу суду без вручення з відміткою відсутності адресата. /а.с. 48/ За повідомленням представника заявника боржник на зв`язок не виходить.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд доходить висновку про те, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23.09.2024 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у місті Києві у складі одноособово арбітра Олександра Крупчана було прийнято рішення у справі №176/2024 за позовною заявою SC RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) до Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» про стягнення 86681.56 євро, яким позовні вимоги задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 23.09.2024 року, представником позивача отримано 09.10.2024 року.

ДП «АРТЕМСІЛЬ» було належним чином повідомлене про арбітражний розгляд справи №176.2024 засобами електронного зв`язку та поштовою кореспонденцією. Вказане рішення ухвалено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, яка укладена в письмовій формі у вигляді арбітражного застереження, викладеного в контракті №17 від 23.01.2018 року та саме арбітражне застереження в угоді сторін про передачу спору до МКАС при ТПП України є дійсним.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

У відповідності до ч. 1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (ч. 2 ст. 474).

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Крім того, визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі -Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, та членами якої є Швейцарія та Сполучене Королівство Велика Британія.

Нью-Йоркська конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Стаття 4 Конвенції, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Перевіряючи дотримання вище викладених вимог, судом встановлено, що трирічний строк на подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення дотримано, до заяви стягувачем долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 4 Конвенції, що узгоджуються з положеннями ст. 476 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Окрім того, перелік підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено в статті 478 ЦПК України.

Так, статтею 478 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, також передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Згідно статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Стаття 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» також передбачає, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або - рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або - склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або - рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: - об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або - визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Суд вказує на те, що спірні правовідносини в межах розгляду цієї справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), з яких не вбачається застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України.

Окрім того, підстави, наведені в пункті 2 статті V Нью-Йоркської конвенції, охороняють публічні інтереси держави, в якій подано клопотання про примусове виконання, та, відповідно, суди вправі використовувати їх ex officio, тобто в силу власних зобов`язань суду держави, після подання заяви про визнання й звернення до виконання арбітражного рішення.

Тобто суд держави, в якій подане таке клопотання, зобов`язаний ex officio, згідно з природою власних повноважень та його правовим статусом у державі, перевірити за власною ініціативою та в обов`язковому порядку дотримання публічного порядку в кожному випадку, незалежно від того, чи посилається сторона, яка заперечує проти визнання та звернення до виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, на предмет існування названих перешкод для такого звернення і його задоволення судом.

Такі обов`язки покладаються на суд держави, який діє від її імені, реалізуючи владні повноваження від імені країни як публічно-правового утворення.

Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у справі №519/15/17, наголошує, що суди зобов`язані здійснити перевірку того, чи призведе до порушення публічного порядку України саме визнання і звернення до виконання цього арбітражного рішення.

З`ясування цього питання за своїм змістом є значно ширшим, ніж вирішення питання того, чи є правочин, укладений між сторонами арбітражного провадження, таким, що порушує публічний порядок України. Порушень судом не встановлено.

Боржник, повідомлений належним чином про розгляд заяви, заперечень на адресу суду не направив.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність визначених статтею 36 ЗУ «Про міжнародний комерційний арбітраж», статтею 478 ЦПК України та Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд заяву задовольняє.

Згідно з ч. 1 ст. 479 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Керуючись ст. 479 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника SC RENAISSANCE STAR SRL - Максимчука Сергія Павловича про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 23.09.2024 року по справі №176/2024 за позовом SC RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення суми попередньої оплати за непоставлений товар - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.09.2024 року у справі №176'2024 за позовною заявою SC RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) до Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» про стягнення 86681,56 євро.

Видати виконавчий лист на примусове виконання Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.09.2024 року у справі №176/2024 за позовною заявою SC RENAISSANCE STAR SRL (Municipiul Galati, Calea Prutului, Nr 63. Judet Galati Romania, 800219, номер реєстрації в Торгівельному реєстрі - J17/779/2010, фіскальний код - RO 27308852) до Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» (ідентифікаційний код 00379790, вул. Алмазова Генерала, будинок 18/9, м. Київ, 01133) про стягнення 86681,56 євро попередньої оплати за непоставлений товар, 4399,26 євро відшкодування витрат на сплату арбітражного збору, загальна сума 91080,82 (дев`яносто одна тисяча вісімдесят) євро 82 євроцента.

Стягнути з Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» (ідентифікаційний код 00379790, вул. Алмазова Генерала, будинок 18/9, м. Київ, 01133) на користь компанії SC RENAISSANCE STAR SRL (Municipiul Galati, Calea Prutului, Nr 63, Judet Galati Romania, 800219, номер реєстрації в Торгівельному реєстрі - J17/779/2010, фіскальний код - RO 27308852) 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 21.01.2025 року.

Суддя Лапчевська О.Ф.