ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3892/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" про зменшення позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2024 року ТОВ "Іннова Фінанс" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 06 травня 2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання у позику грошових коштів № . Сума кредиту становила 5000 грн, строк дії договору - 360 днів, процентна ставка - 1,5% в день (стандартна), 1,12% в день (знижена). У зв`язку із невиконанням позичальником умов договору, у нього утворилася заборгованість, яка становить 21 975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14 475,00 грн - заборгованість за процентами, 5000,00 грн - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. Наразі позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості та сплачений ним судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 листопада 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 27 листопада 2024 року

З інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, вбачається, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначила, що до початку судового розгляду пропонувала позивачу врегулювати питання щодо погашення тіла кредиту, однак позивач відмовився. Відповідач зазначає, що позивачем було порушено вимоги чинного законодавства шляхом встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,5%, в той час, коли відповідно до положень частини п`ятої статті 8 ЗУ "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Окрім того, відповідач зазначила, що позивачем неправомірно було нараховано неустойку у розмірі 5000,00 грн., що суперечить вимогам пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, Загалом відповідач зазначає, що визнає позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн.

20 січня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив наступне. Відповідач у відзиві заперечує правомірність нарахування процентів, а саме: з урахуванням змін, що були внесені на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинності 24.12.2023 р., і яким було доповнено прикінцеві і перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема п. 17, в якому чітко зазначено: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %"». Позивач погоджується, що ним дійсно було зазначено не вірний розмір процентів під час здійснення розрахунку внаслідок технічної помилки (у зв`язку із чим до суду окремо скеровано заяву про зменшення позовних вимог після проведення відповідного перерахунку в частині процентів). Разом з тим позивач зазначає, що відповідачем під час висловлення зауваження щодо розміру процентної ставки абсолютно не враховано строки перехідного періоду до моменту настання обмежень, згідно яких максимальний розмір денної процентної ставки не може бути більшим за 1 % від суми тіла кредиту, а також не надано жодного альтернативного контррозрахунку задля обґрунтування того, який має бути розмір процентів за договором про надання грошових коштів у позику № від 06 травня 2024 року. Договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Іннова Фінанс» укладено 06 травня 2024 року, тобто - через 135 днів після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р. Сплив перших 120-ти днів з моменту набрання вищевказаним законом чинності припадає на 21 квітня 2024 року включно, сплив других 120-ти днів - на 19 серпня 2024 року, а отже перерахунок процентів за ставкою 1 % має проводитись не за весь період договору, а лише з 20 серпня 2024 року по 15 листопада 2024 року включно. Таким чином за розрахунком позивача загальний розмір процентів за договором складає 12 350 грн. Також, окрім процентів за користування позикою, відповідачу була нарахована неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки у розмірі 2 500,00 грн., нарахування якої згідно п. 7.5. договору здійснюється Товариством з урахуванням обмежень встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про захист прав споживачів». Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення позичальником зобов`язань за цим договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за цим договором. ОСОБА_1 у своєму відзиві заперечує правомірність нарахування процентів та неустойки, посилаючись на пункт 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України. Разом з тим відповідач зазначає, що даний пункт виключено відповідно до Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». На підставі змін, за договорами укладеними з 24 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Позивач наголошує, що договором про надання грошових коштів у позику № від 06 травня 2024 року передбачено проценти за користування наданими позичальнику коштами, які нараховуються протягом строку кредитування за договором, отже це не є заходом цивільно-правової відповідальності у розумінні ЦК України, а тому, на думку позивача, посилання відповідача на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України у цьому випадку є некоректним. Таким чином позивач зазначає, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № від 06 травня 2024 року складає 19 850,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума основного боргу, 12 350,00 грн - проценти, 2500,00 грн - неустойка.

20 січня 2025 року до суду також від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій позивач зазначив, що представником позивач під час підготування відповіді на відзив було виявлено допущення технічної помилки під час направлення позовної заяви до суду, внаслідок якої було зазначено не вірний розмір процентів під час здійснення розрахунку заборгованості за договором № від 06 травня 2024 року. Таким чином позивач просить суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за вказаним договором у розмірі 19 850,00 грн.

Статтею 183 ЦПК України передбачені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що заява позивача про зменшення позовних вимог подана у відповідності до положень статтей 49, 183 ЦПК України, у строки, визначені нормами ЦПК України, суд дійшов висновку про прийняття її до розгляду.

Керуючись статтею 49, 183, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" про зменшення позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою на порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://dr.ki.court.gov/ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Шаповалова К.В.