Провадження № 2/357/921/25
У Х В А Л А

іменем України

21 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Махненко Б. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Альфа Страхування» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації (а.с. 1-5).

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2024 року головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду (а.с. 81).

Ухвалою судді від 17 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 13 листопада 2024 року (а.с. 87-88).

Розгляд справи двічі відкладався з різних причин (а.с. 101, 106) та в останнє судове засідання по справі було відкладено до 14 год. 30 хв. 21 січня 2025 року.

17 грудня 2024 року судом за вх. № 66767 отримано заяву представника позивача адвоката Дмітрієва Руслана Ігоровича, який діє на підставі ордеру, в якій останній просив закрити провадження у цивільній справі № 357/14882/24 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач ОСОБА_1 відшкодував позивачу матеріальну шкоду, а також просив повернути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції № 57622 від 10.10.2024 (а.с. 107-108).

Учасники справи в судове засідання 21 січня 2025 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Інших заяв та клопотань з боку учасників судового розгляду на адресу суду не надходило.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи, здійснити розгляд вказаної заяви.

У зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність полягає, в тому числі, у праві учасників справи розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Вказана правова позиція висловлена і Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 квітня 2022 року у справі № 757/46995/17-ц ( провадження № 61- 7236св21).

Така правова позиція висловлена і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 р. у справі № 13/51-04.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з заяви позивача за вх. № 66767 про закриття провадження у справі, яка надійшла на адресу суду 17 грудня 2024 року, тобто відповідно, після пред`явлення даного позову, відповідачем матеріальна шкода у розмірі 15 692,38 грн позивачу відшкодована, тому між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто предмет спору між сторонами відсутній, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У відповідності до вимог п.5) ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 57622 від 10 жовтня 2024 року вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи вищевикладене, та те, що підстав для не прийняття заяви про закриття провадження по справі судом не встановлено, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю предмету спору, а сплачену суму судового збору в розмірі 2422,40 грн слід повернути позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 13, 255, 256, 258-260, 353 ЦПК України, ст.ст. 5,7 Закону України «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» про закриття провадження, - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, - закрити.

Повернути Приватному акціонерному товариству Страхова компанія «Альфа Страхування» із спеціального фонду Державного бюджету України сплачений ним на підставі платіжного доручення № 57622 від 10 жовтня 2024 року судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21 січня 2025 року.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов