Справа 749/1841/24
Номер провадження 2/749/13/25
У Х В А Л А

20 січня 2025 року м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Шаповал З. О.

за участю секретаря: Мирошниченко А. М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Сновськ цивільну справу № 749/1841/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 25.12.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 10.01.2025 р.

06.01.2025 р. від ОСОБА_2 надійшла заява про надання строку на примирення терміном у 6 місяців.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 10.01.2025 р. позовну заяву було залишено без руху.

10.01.2025 р. недоліки позовної заяви було усунуто.

10.01.2025 р. від позивач надійшла заява, в якій він просить не надавати строк на примирення, вважає неможливим подальше життя з відповідачкою через зраду.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 10.01.2025 р. продовжено розгляд справи, призначено судове засідання на 20.01.2025 р.

У судовому засіданні позивач категорично заперечував проти надання строку на примирення.

Відповідач просила надати сторонам строк на примирення.

Надаючи оцінку наявності підстав для задоволення вказаного клопотання суд зазначає про таке.

У пункті 10 постанови Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 5 ст. 211 ЦПК України під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, з грудня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною припинення шлюбних відносин позивач вказує подружню зраду. За доводами позовної заяви, позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Просить суд не надавати строк на примирення. Вказане також вбачається з його заяви від 10.01.2025 р. В свою чергу відповідач у своїй заяві від 06.01.2025 р. жодним чином не мотивує необхідність надання сторонам строку на примирення. Також суд враховує відсутність спільних дітей у подружжя.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про надання строку на примирення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 253, 260, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя З. О. Шаповал