Справа № 638/1555/21
Провадження № 2-ві/638/1/25
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Агапова Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шишкіна О.В. від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

встановив:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Шишкін О.В.) перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

14 березня 2024 року Бовкуном С.Є. було подано заяву про відвід головуючого судді від розгляду даної цивільної справи.

Заявник вважає, що суддя Шишкін О.В. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки:

-суддя Шишкін О.В. розглядав справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, та виніс по справі заочне рішення від 02.10.2023;

-суддя Шишкін О.В. розглядав аналогічну справу № 638/3576/17 за позовом того ж позивача до того ж складу відповідачів та виніс 03.07.2017 заочне рішення, повністю проігнорувавши всі надані заперечення, зокрема заяву про застосування строку позовної давності, та інше.

У зв`язку з викладеним, заявник просить відвести суддю Шишкіна О.В. від розгляду вказаної цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Частиною 2 та 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. (ч. 7 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

На підставі викладеного, розгляд заяви про відвід проводиться без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2024 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шишкіна О.В. від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Заяву передано в порядку статті 33 ЦПК України до розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, 11.12.2024 було розподілено та 12.12.2024 передано судді Агапову Р.О.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не є обґрунтованою, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunited kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Розглянувши заяву про відвід, суд вважає, що доводи заявника щодо упередженості та заінтересованості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не було надано доказів, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючого судді.

Так, відповідно до п. 2.3.44 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду», затвердженого Рішення Ради суддів України № 25 від 02.04.2015, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також судові справи про перегляд заочного рішення.

Враховуючи те, що суддя Шишкін О.В. є головуючим суддею по справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, зазначена заява про перегляд заочного рішення була розподілена раніше визначеному складу суду, відповідно до вимог «Положення про автоматизовану систему документообігу суду».

Щодо посилання відповідача на розгляд суддею Шишкіним О.В. аналогічної справи за позовом того ж позивача до тих самих відповідачів, суд зазначає, що відповідно до ст.36 ЦПК України такі обставини не можуть бути підставами для відводу.

Таким чином, обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та об`єктивності судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, судом не виявлено.

Враховуючи наведене вище, заява ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Шишкіна О.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шишкіна О.В. від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Агапов