Справа № 761/1388/25
Провадження № 6/761/405/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савчук Ю.Н., вивчаючи матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторії Михайлівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про визначення та виділ частки майна в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 р. на адресу суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ТОВ «Файненс Компані» про визначення та виділ частки майна в спільній сумісній власності.

Відповідно до виконавчого листа від 21.06.2013 року, виданого на виконання рішення суду від 10.01.2013 року, яким стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість в сумі 2737304,15 доларів США, що еквіалентно 21877903,43 грн., його видано Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Як вбачається зі змісту подання, зареєстроване місце проживання боржника: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на території Шевченківського району міста Києва.

Відповідно до ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказаною статтею ЦПК України не врегульовано, яким судом повинно розглядатися таке подання державного чи приватного виконавця, а відтак в такому випадку слід застосувати положення ст.446 ЦПК України.

Таким чином, подання приватного виконавця про визначення частки у майні боржника повинно розглядатися Бориспільським міськрайонним судом Київської області, як судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) дійшла висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом у порядку позовного провадження.

Отже, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, то звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК України (постанова Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 2-9881/02, провадження № 61-8539св21).

У справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає. Стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору.

Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).

Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 367/5663/21(провадження № 61-4852св23).

Отже, у разі наявності спору про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, такі питання повинні вирішуватися у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути подання заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 443, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторії Михайлівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про визначення та виділ частки майна в спільній сумісній власності - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: