Справа №705/2222/24
2/705/519/25 РІШЕННЯ
20 січня 2025 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Трепаком Олександром Івановичем, до Уманської міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування,
Адвокат Трепак О.І. звернувся до суду з позовом, в інтересах ОСОБА_1 , доУманської міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Уманської міської ради восьмого скликання (66 сесія) від 29 березня 2024 року № 33-66/8 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 ».
Ухвалою судді від 10.05.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Так, враховуючи вищевикладене, рішенням Уманської міської ради від 29.03.2024 № 33-66/8 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 » припинено договір про встановлення особистого земельного сервітуту ОСОБА_1 , в зв`язку з недодержанням громадянами правил добросусідства, беручи до уваги рекомендації постійної комісії з питань комунальної власності, містобудування, архітектури, земельних відносин, підприємництва, реклами, туризму, повернення громаді незаконно відчужених об`єктів (протоколи від 01.02.2024 № 93, від 15.02.2024 № 94, від 29.02.2024 № 96). З огляду на вищевикладене в Уманської міської ради були всі підстави та повноваження самостійно скасовувати рішення та в односторонньому порядку розривати договір про встановлення земельного сервітуту. Таке рішення прийняте Уманською міською радою на законних підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Листом від 02.04.2024 № 01/02-01/Г-26/2529 ОСОБА_1 повідомлено про припинення договору. Позивачем не надано суду достатніх та належних доказів та не доведено усіх обставин, які б свідчили про порушення її прав та протиправність рішення Уманської міської ради від 29.03.2024 № 33-66/8. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Як підставу про прийняття спірного рішення «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту» відповідач зазначив: «… в зв`язку з недодержанням громадянами правил добросусідства …» Як зазначено вище, у своєму відзиві Уманська міська рада вказує на звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 , як на підставу розірвання Договору, разом з тим не вказує, які права цих мешканців порушуються встановленим сервітутом, які виникають перешкоди їм для використання власної земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом. При цьому, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 та намагаючись довести перед судом законність свого рішення від 29.03.2024 № 33-66/8 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 », відповідач не враховує та не зазначає, що у позивачки відсутня будь-яка інша можливість для проходу-заїзду до своєї земельної ділянки АДРЕСА_2 .
Відповідач наголошує, що право на розірвання договору в односторонньому порядку йому надано ч. 4 статті 406 ЦК України. Наголошуючи, що сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом, відповідач не наводить жодної норми матеріального права, яка дала йому право припинити дію Договору в односторонньому порядку. Посилання тільки на положення частини четвертої статті 406 ЦК України не є підставою для таких дій відповідача. Порушення громадянами правил добросусідства також не являється підставою для припинення Договору у розумінні статті 406 ЦК України та статті 102 ЗК України. У заключення відзиву відповідач вказує, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав. Така заява є абсурдною. Натомість у відзиві відсутні будь-які докази порушення прав на вільне пересування по сервітуту мешканцями будинку АДРЕСА_1 . Жодної підстави, визначеної законом або Договором для припинення земельного сервітуту, не існує, у відзиві про це не зазначено, як і не зазначено, які умови Договору порушені ОСОБА_1 . Таким чином у відповідача були відсутні підстави та повноваження самостійно скасовувати рішення та в односторонньому порядку розривати договір про встановлення земельного сервітуту, відзивом таке право не обґрунтовано.
05.06.2024 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву, в якій вона зазначила, що попередньо просила судові витрати у справі стягнути з відповідача на її користь. Керуючись своїми процесуальними правами, вимогу про стягнення судових витрат просила залишити без розгляду. Її вимоги про скасування рішення задовольнити повністю.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до Договору дарування від 21.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Животовською Н.Г. за реєстровим номером № 2486, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2020 № 224796460 ОСОБА_1 являється власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 .
Рішенням Уманської міської ради від 06.10.2023 № 37-58/8 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий № :02:003:2070 за адресою: АДРЕСА_1 , для встановлення земельного сервітуту площею 0,0060 га та вирішено укласти з ОСОБА_1 договір про встановлення особистого земельного сервітуту.

25.10.2023 між Уманською міською радою та ОСОБА_1 укладено Договір про встановлення особистого земельного сервітуту, відповідно до якого по АДРЕСА_1 в інтересах ОСОБА_1 було встановлено особистий сервітут для проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 0,0060 га за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності Уманської міської ради.

Відповідно до п. 1 Розділу І Договору особистий сервітут встановлюється для проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 0,0060 га за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності Уманської міської ради за адресою АДРЕСА_1 в інтересах ОСОБА_1 , згідно з показом плану-схеми земельної ділянки. Кадастровий номер земельної ділянки :02:003:2070.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Договору сервітут встановлено строком на 5 років.

Річна плата за сервітут пунктом 1 Розділу ІІІ Договору визначена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки на дату підписання сторонами договору, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку становить 34552,19 грн, та складає 1036,57 грн. Сума плати за сервітут у 2023 році становить 247,07 грн за період з 06.10.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Договору у разі невнесення сервітурієм плати за користування сервітутом протягом шести місяців підряд Договір вважається розірваним в односторонньому порядку. З моменту дострокового розірвання Договору сервітурій втрачає право користування сервітутом, що тягне за собою скасування Уманською міською радою відповідного рішення.

Права відповідача передбачені в п. 1 Розділу IV Договору, у тому числі: у разі порушення сервітурієм умов Договору достоково розірвати (припинити) Договір в порядку, визначеному чинним законодавством, а у випадках, передбачених в Договорі, в порядку, вказаному у ньому (п/п 5); в односторонньому порядку розірвати даний Договір та прийняти рішення про скасування рішення власника у випадку порушення сервітурієм пункту 8 Розділу ІІІ, підпунктів 8-10 пункту 4 Розділу IV цього Договору (п/п 9).

Згідно із п. 2 Розділу IV Договору власник зобов`язаний не перешкоджати використанню земельної ділянки в межах встановленого сервітуту.

Права позивача прописані у п. 3 Розділу IV Договору, серед яких є: право вимагати усунення перешкод, які виникають при використанні земельної ділянки, відносно якої встановлено сервітут (п/п 2).

Пунктом 4 Розділу IV Договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання, крім іншого: виконувати пункт 3 Розділу ІІІ Договору, вносити плату своєчасно та у повному обсязі (п/п 1); не погіршувати якісні характеристики та екологічний стан землі (п/п 3).

Умови зміни, припинення і дострокового розірвання договору прописані у Розділі V Договору, згідно з яким: дострокове розірвання Договору можливе за взаємною згодою сторін, або у судовому порядку. Дострокове розірвання Договору має здійснюватися за умови письмового попередження іншої сторони за 30 днів (п. 1); договір припиняється на підставах, визначених ст. 406 ЦК України (п. 2).

Згідно з п. 3 Розділу V Договору розірвання Договору допускається в односторонньому порядку за умови: 1) використання сервітурієм земельної ділянки не за цільовим призначенням, порушення місцевих правил та законодавства про благоустрій; 2) самовільне будівництво на земельній ділянці; 3) невнесення або неповне внесення плати за сервітут протягом 6 місяців підряд. Підставою для розірвання в одностороньому порядку Договору є рішення сесії Уманської міської ради про розірвання Договору сервітуту.

Відповідно до п. 1 Розділу VІІІ Договору право сервітуту виникає після підписання цього Договору сторонами з дати його реєстрації.

30.10.2023 державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А.П. здійснено державну реєстрацію Договору про встановлення особистого земельного сервітуту, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:2070.

Позивач 17.11.2023 здійснила оплату за користування сервітутом, що підтверджується квитанцією від 17.11.2023 № 0.0..1

Також відповідно до доданих до позовної заяви доказів позивачем ОСОБА_1 було внесено грошові кошти як оплату за користування сервітутом за січень 2024 року в сумі 124,00 грн (квитанція від 12.01.2024 № 0.0..1); за лютий 2024 року в сумі 82,00 грн (квитанція від 01.02.2024 № 0.0..1); за березень 2024 року в сумі 85,00 грн (квитанція від 10.03.2024 № 0.0..1); за квітень 2024 року в сумі 82,00 грн (квитанція від 05.04.2024 № 0.0..1).

12.01.2024 позивач звернулась до відповідача зі скаргою про неможливість користування земельним сервітутом, оскільки у цьому їй чинить перешкоди власник будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

02.04.2024 ОСОБА_1 було вручено лист від 02.04.2024 № 01/02-01/Г-26/2529, яким повідомлено, що її заява розглядалася 12.01.2024, 01.02.2024 та 15.02.2024. Також у листі зазначено, що рішенням Уманської міської ради від 29.03.2024 № 33-66/8 припинено договір про встановлення особистого земельного сервітуту.

29.03.2024 відповідач прийняв рішення № 33-66/8 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 ».

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 11.12.2024 ОСОБА_1 сплачено кошти за встановлення земельного сервітуту на суму 643 грн 00 коп.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Порядок встановлення земельних сервітутів визначений у ст. 100 ЗК України. Так, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Так само і ст. 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у особи можливості задовольнити свої потреби, пов`язані, зокрема із здійсненням права власності на нерухоме майно, іншим способом, ніж шляхом встановлення права обмеженого користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту.

Судом встановлено, що у визначеному законом порядку між сторонами укладений договір земельного сервітуту, та сторони належним чином виконували умови цього договору.

Натомість підстави припинення сервітуту визначені ст. 102 ЗК України та ст. 406 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 102 ЗК України дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках: а) поєднання в одній особі суб`єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки; б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут; в) рішення суду про скасування земельного сервітуту; г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут; ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років; д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом.

Також відповідно до вимог ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Також підстави розірвання Договору в односторонньому порядку визначені п. 3 Розділу V Договору, а саме:

1) використання сервітурієм земельної ділянки не за цільовим призначенням, порушення місцевих правил законодавства про благоустрій;

2) самовільне будівництво на земельній ділянці;

3) невнесення або неповне внесення плати за сервітут протягом 6 місяців.

Суд встановив, що 29.03.2024 Уманською міською радою прийняте рішення № 33-66/8 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 » яким припинено договір про встановлення особистого земельного сервітуту ОСОБА_1 для проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 0,0060 га, в т.ч. території в червоних лініях площею 0,0009 га, на земельну ділянку загальною площею 0,0060 га, в т. ч. території в червоних лініях площею 0,0009 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:003:2070 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 101, 102, 158 Земельного кодексу України.

Підставою прийняття указаного рішення зазначено, що воно прийнято в зв`язку з недодержанням громадянами правил добросусідства та беручи до уваги рекомендації постійної комісії з питань комунальної власності, містобудування, архітектури, земельних відносин, підприємництва, реклами, туризму, повернення громаді незаконно відчужених об`єктів (протоколи від 01 лютого 2024 року № 93, від 15 лютого 2024 року № 94, від 29 лютого 2024 року № 96).

Разом з тим посилання на положення ст. 102 ЗК України, ст. 406 ЦК України та конкретні підстави, визначені законом та умовами Договору для розірвання цього Договору в односторонньому порядку та припинення сервітуту, в оскаржуваному рішенні відсутні. Не надав відповідач докази на підтвердження наявності таких обставин і під час розгляду даної справи.

При цьому саме по собі посилання відповідача про дотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення не свідчить про правомірність такого рішення з огляду на встановлені законодавцем підстави припинення сервітуту та відсутність посилання на такі підстави у рішенні № 33-66/8 від 29.03.2024.

Відтак суд установив, що чинне законодавство не містить таких підстав розірвання в односторонньому порядку договору про встановлення земельного сервітуту як недодержання правил добросусідства та наявність рекомендацій щодо повернення громаді незаконно відчужених об`єктів. Отже, такі підстави не могли слугувати основою для прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З огляду на встановлені обставини, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для припинення сервітуту, встановлений ст. 406 ЦК України, ст. 102 ЗК України, та враховуючи положення ст. 19 Конституції України, суд вважає, що рішення Уманської міської ради № 33-66/8 від 29.03.2024 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 » не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права позивача, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Крім того, при вирішенні справи суд враховує посилання представника позивача про відсутність у позивача ОСОБА_1 будь-якою іншої можливості для проходу-заїзду до належної їй на праві власності частини земельної ділянки. Також матеріали справи не містять доказів порушення позивачем правил добросусідства встановленим сервітутом та створення перешкод іншим особам для використання їх власних земельних ділянок,.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи заяву позивача від 05.06.2024, суд не стягує на користь позивача з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, та інші судові витрати.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманської міської ради восьмого скликання (66 сесія) від 29 березня 2024 року № 33-66/8 «Про припинення договору про встановлення особистого земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Уманська міська рада; 20301, Черкаська область, м. Умань, пл. Соборності, 1, .

Суддя О.І.Єщенко