Справа № 489/7834/23
Провадження № 2/489/77/25
22 січня 2025 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Костюченко Г.С.,
із секретарем судових засідань Савковою К.А.,
за участі представника позивача Безушко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
30 листопада 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
03 березня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
24 квітня 2024 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про витребування у приватного нотаріуса належним чином посвідчених копій всіх документів, що стали підставою для посвідчення договору іпотеки.
Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року клопотання представника позивача про витребування документів задоволено та у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А., належним чином завірені копії всіх документів, що стали підставою для посвідчення 07.03.2008 договору іпотеки, з подальшими змінами та доповненнями, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .
Витребувані судом матеріали надійшли на адресу суду 23 травня 2024 року.
Представник позивача АТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
04 квітня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі іпотекодержатель) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки, відповідно до якого змінено строк повернення кредитних коштів до 07 березня 2028 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .
Після смерті ОСОБА_3 залишились невиконані зобов`язання за кредитним договором, які станом на 01.11.2023 року становлять 46 232,01 дол. США, які складаються з 38 787,68 дол. США основна сума боргу по кредиту на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 7 333,04 дол. США за процентами за користування кредитом, що нараховані по 11.06.2010; 111,29 дол. США за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, що нараховані по 11.06.2010 року.
З матеріалів спадкової справи № 269/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що крім претензії кредитора АТ «УкрСиббанк» до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованої 27.01.2023, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по 1/3 частки за кожним, на підставі Договору дарування квартири від 12.10.2002, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Барсковою Л.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 3467.
Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 04.09.2023 року встановлено факт проживання за однією адресою ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на момент смерті останньої, які вважаються такими що прийняли спадщину та які є співвласниками нерухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового врегулювання.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц сформулювала висновок щодо застосування приписів статей 192, 524, 533 ЦК України: гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України; чинне законодавство не передбачає заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, зазначеній у договорі; у разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики), тобто таку ж суму в іноземній валюті, яка отримана у позику; як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема повернення позики, не суперечить чинному законодавству.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти, однак погашення за кредитним договором останній здійснював не у повному обсязі і не регулярно, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 01.11.2023.

Суд наголошує на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (у цій справі - іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачами існування заборгованості за кредитом не спростовано, власного розрахунку суду не надано та взагалі жодних заперечень не подано.

Обов`язок доказування - це міра належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі. Тоді як пасивна поведінка відповідачів, обізнаних із умовами кредитування та його частковим виконання, що убачається зі змісту розрахунку в графі "сума повернених грошових коштів (сплачено) в валюті кредиту", не може бути підставою для звільнення їх від виконання зобов`язання та повернення боргу.

Відповідно до частини 1 статті 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частиною четвертою статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У випадку смерті боржника за кредитним договором, його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено (стаття 1282 ЦК України).

За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (абзац четвертий статті 1 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»).

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»). Аналогічне правило передбачене у частині другій статті 590 ЦК України.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (частина 1 статті 33 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»).

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частини 1 та 2 статті 35 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»).

За змістом частини другої статті 35 Закону № 898-IV визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону № 898-IV) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону № 898-IV), - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону № 898-IV, не погодили, а передбачили тільки можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону № 898-IV (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 63), від 12 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц (пункт 36)).

Судом встановлено, та зазначалось вище, що Банк звертався із досудовою вимогою від 05.04.2011 року № 1091 до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 про виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно з цією вимогою банк вимагав повернути борг за кредитом та відсотки.

Позивач обрав захист не шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку, а у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на електронному аукціоні за рішенням суду, що відповідає як умовам Іпотечного договору (п. 4.2.1) так і Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 11 Закону України № 898-IV «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Враховуючи, що позивачем доведено невиконання відповідачами умов кредитного та іпотечного договорів, відповідачі не надали заперечень щодо розміру заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява АТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні позову банком сплачено судовий збір 25 148,57 грн (платіжна інструкція № від 16 листопада 2023 р.).

Враховуючи що позов задоволено повністю, з кожного з відповідачів слід стягнути по 12 574,28 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31 липня 2007 року в розмірі 46 232,01 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 38787,68 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 7 333,04 доларів США, 111,29 доларів США проценти за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власноті належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та 1/3 частки прийнята у спадщину останніми після смерті ОСОБА_3 шляхом проведення електронного аукціону.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 574,28 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні 28 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 574,28 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні 28 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 22.01.2025.

Суддя Г.С.Костюченко