Єдиний унікальний номер: 379/1037/21
Провадження № 2/379/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Разгуляєвої О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

представника позивача - адвоката Заворотнюка М.С.,

представника відповідача Кудрицької І.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Таращанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду через свого представника адвоката Заворотнюка М.С. з позовом до Таращанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі. Позов обґрунтовано тим, що позивач був власником об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . З метою використання земельної ділянки під цими об`єктами нерухомості позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки. В подальшому позивач продав відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_1 один із цих об`єктів нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Задля погодження питання щодо користування землею позивач звернувся до Лучанської сільської ради щодо розподілу земельної ділянки, однак отримав відмову. Водночас, 10.04.2020 Лучанська сільська рада Таращанського району Київської області прийняла рішення, яким передала земельну ділянку під обома об`єктами нерухомості в користування відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .. На підставі цього рішення між Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області, як орендодавцем, та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , як орендарями, було укладено Договір оренди землі №б/н від 04.11.2020, яким передано останнім в користування земельну ділянку, площею 3,2093 га, з кадастровим номером :02:011:0081. На виконання вказаного Договору оренди землі №б/н від 04.11.2020 було оформлено акт приймання-передачі зазначеної земельної ділянки від 01.11.2020. Це рішення Лучанської сільської ради про передачу земельної ділянки в користування відповідачам та укладений на його підставі договорі оренди землі позивач вважає незаконними та такими, що порушують його права. Позивач зазначає, що підставами для прийняття рішення про передачу в користування на умовах оренди земельної ділянки є наявність права власності на об`єкти нерухомого майна, що на ній розташовані. Однак, при прийнятті оскаржуваного рішення Лучанська сільська рада не врахувала те, що на вказаній земельні ділянці знаходиться кілька об`єктів нерухомого майна, один із яких належить на праві власності йому, а інший відповідачам, і прийняла рішення про передачу усієї земельної ділянки в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .. Вважає, що укладення договору оренди є похідним від цього незаконного рішення органу місцевого самоврядування, а тому скасування рішення має однозначно наслідком визнання недійсним договору оренди землі, як укладеного з порушенням встановленого законодавством порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021 головуючим суддею визначено суддю Музиченко О.О.

Ухвалою від 29.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

17.11.2021 після усунення недоліків позовної заяви позов було прийнято судом до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.77, 78).

01.12.2021 судом отримано від відповідача Таращанської міської ради Київської області заяву за підписом міського голови Михайла Кривошеєва щодо розгляду справи без участі представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують (т.1 а.с.89).

В подальшому 13.12.2021 судом отримано від відповідача Таращанської міської ради Київської області заяву за підписом міського голови Михайла Кривошеєва із вказівкою на те, що Таращанська міська рада заперечує щодо задоволення позовних вимог (т.1 а.с.107).

08.12.2021 та 13.12.2021 судом отримано від відповідача ОСОБА_3 відзиви на позовну заяву ОСОБА_2 з додатками та підтвердженням направлення їх копій позивачу (т.1 а.с.95-102, 120-141). У відзивах вказано, що восени 2019 року позивач особисто запропонував йому та ОСОБА_1 придбати у нього комплекс нежитлових будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 3,2093 га, кадастровий номер :02:011:0081. При цьому позивач повідомив, що поряд з будівлями, які вони мали намір купити, залишився фрагмент аварійної будівлі, яку він має намір до оформлення договору купівлі-продажу демонтувати, оскільки внаслідок аварійності вона вже «списана» по БТІ. 26.03.2020 він та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б., придбали у позивача в рівних частинах комплекс нежитлових будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 3,2093 га, з кадастровим номером земельної ділянки :02:011:0081. Цей договір купівлі-продажу нежитлових приміщень укладено сторонами відповідно до всіх вимог закону і він є дійсним. За ч.2 ст.377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти. Відповідно до Земельного Кодексу, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Норми Земельного Кодексу закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. На підставі цього, враховуючи той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:011:0081 перебувала у власності територіальної громади Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області - 04.11.2020 вони уклали договір оренди цієї земельної ділянки. При укладенні вказаного договору оренди землі сторони дотримано всіх вимог діючого законодавства, а тому цей договір є дійсним. Відповідно, не підлягає скасуванню і рішення Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 820-58-VII від 10.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_1 із земель комунальної власності, за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області» не підлягає скасуванню. Тому просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати.

15.12.2021 судом отримано від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву ОСОБА_2 з додатками та підтвердженням направлення його копії позивачу (т.1 а.с.142-160), що містить обґрунтування заперечень проти позову, аналогічне як у відзиві ОСОБА_3 .. Відповідача ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати.

21.12.2021 судом отримано від представника позивача адвоката Заворотнюка М.С. відповідь на відзив на позовну заяву з підтвердженням направлення її копії учасникам справи (т.1 а.с. 162-170). У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідачами було придбано у власність лише один об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю (свинарник № 2), що розташований на земельній ділянці площею 3,2093 га з кадастровим номером :02:011:0081, на якій знаходяться й інші об`єкти нерухомості, власником яких є позивач. Оскільки єдиною підставою для укладення оскаржуваного договору оренди землі № б/н від 04.11.2020 є відповідне рішення Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 820-58-VII від 10.06.2020 - саме незаконність цього рішення та його скасування має наслідком втрату правової підстави для укладення договору оренди. Земельним Кодексом України передбачено, що право на земельну ділянку під об`єктом нерухомості може бути отримано в користування лише власникам такої нерухомості і при цьому така особа має переваги при отриманні майна вона отримує його без проведення торгів. Оскільки відповідачами не спростовано доводів та обставин, наведених у позовній заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню.

22.12.2021 до суду надійшли заперечення у даній справі від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Якименка О.В. (т.1 а.с. 172-176). У запереченнях міститься аналогічний виклад фактичних обставин, як у відзивах на позов, та наведено правове обґрунтування позиції відповідачів із посиланням на положення статей 87, 88, 120 Земельного кодексу Україні, статей 316, 317, 319 321, 356, 364, 367 ЦК України. Зазначено, що особа, яка набула права власності на частку в праві на будівлі чи споруди стає власником (користувачем) відповідної частки в праві на земельну ділянку на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. З наведених у запереченнях підстав і мотивів просить у задоволенні позову відмовити.

14.01.2022 судом було постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 та витребувано у державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Білик М.В. належно засвідчені копії документів, які надавалися ОСОБА_2 , при посвідченні в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 26 березня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 67; строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів (т.1 а.с.222-224, 229, 230).

24.01.2022 судом отримано від Таращанської районної державної нотаріальної контори Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області копії витребуваних документів (т.2 а.с.1-56).

16.02.2022 судом отримано від відповідача ОСОБА_3 клопотання щодо розподілу судових витрат, в якому він просить стягнути з позивача на його користь витрати за правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000 грн та сплачений судовий збір у розмірі 496,20 за подання клопотання про витребування доказів (т.2 а.с.86-89).

16.02.2022 судом отримано від представника відповідача Таращанської міської ради Київської області письмові пояснення по суті позову з додатками, в яких вона просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .. Вважає, що видача рішення Лучанської сільською радою № 820-58- VII від 10.06.2020 та укладення договору оренди землі від 04.11.2020 без номера, здійснено з дотриманням всіх вимог законодавства, а отже не підлягає скасуванню. (т.2 а.с.90-103).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.02.2022 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 17.06.2022 провадження у даній справі зупинено до припинення перебування позивача ОСОБА_2 у Збройних Силах України, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до зборів суддів Таращанського районного суду Київської області від 21.10.2024 прийнято рішення щодо повторного автоматизованого розподілу судових справ судді Музиченко О.О., що стало підставою для винесення керівником апарату суду Розпорядження № 21 від 22.10.2024 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 року, головуючим суддею у вказаній справі визначеного суддю Разгуляєву О.В..

Ухвалою від 25.10.2024 зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження, відновлено провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача Заворотнюк М.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що на спірній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомості позивача, частково зруйнований.

Представник відповідача Таращанської міської ради Київської області Кудрицька І.О. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з підстав викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши сторін та їх представників, вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 виданого Лучанською сільскою радою Таращанського району Київської області 06.02.2009 належить на праві приватної власності будівля, нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 882,7 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 , що на 04.08.2021 мала значний фізичний знос (близько 80%) (т.1 а.с.14, 16).

Крім того, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Лучанською сільскою радою Таращанського району Київської області 06.02.2009 належала на праві приватної власності нежитлова будівля (свинарник), А, 725,7 кв.м., що розташована в АДРЕСА_2 (т.2 а.с.36, 37).

Оскільки строк дії договору оренди земельної ділянки під об`єктами власності ОСОБА_2 та ріллі закінчився, останній 05.09.2019 звернувся із заявою до Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області по питанню продовження дії договору оренди земельної ділянки від 01.09.2018, площею 1,9593 га (господарські будівлі та споруди) та 1,25 га ріллі в адміністративних межах Лучанської сільської ради на новий термін. Сплату орендної плати гарантував (т.1 а.с.23).

В той же час, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 26 березня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 67, укладеного між продавцем ОСОБА_2 та покупцями ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , останнім була реалізована нежитлова будівля (свинарник № 2), 1960 року забудови, який має 725,70 кв.м. загальної площі, позначений на плані літерою «А1», з надвірними будівлями та спорудами: погребом огородньої бригади «Бп/д», силосною спорудою № 3 «В1», артскважиною «№1», розташовану в АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, площею 3,2093 гектара, кадастровий номер :02:011:0081 (т.1 а.с.99-101).

26.03.2020 на підставі зазначеного договору державним реєстратором в.о. державного нотаруса Таращанської державної районної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. проведено державну реєстрацію права власності на спільної часткової приватної власності за ОСОБА_3 (т.1 а.с.102).

Предметом купівлі-продажу у цьому договорі була саме нежитлова будівля без вказівки на перехід права користування або оренди земельної ділянки, на якій вона розташована. Дані щодо цільового призначення земельної ділянки, на якій розташована будівля і документи, які б підтверджували належність прав на земельну ділянку продавцю нерухомого майна, також були відсутні у договорі.

Не отримавши рішення по питанню продовження договору оренди землі від 01.09.2018, ОСОБА_2 17.07.2020 звернувся із заявами до Лучанської сільської ради про надання відповіді чому не було продовжено термін дії зазначеного договору оренди землі та надання дозволу на розподіл земельної ділянки за кадастровим номером :02:011:0081 площею 3,2093 га в адміністративних межах Лучанської сільської ради, оскільки на ній розташована нежитлова споруда (свинарник АДРЕСА_3 ), яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (т.1 а.с.22, 24).

У відповідь на дані заяви позивачу, листом Лучанської сільської ради від 28.07.2020 за № 257, було роз`яснено, що оренду земельної ділянки площею 1,9593 га та 1,25 га кадастровий номер :02:011:0081 не продовжено у зв`язку із тим, що ним не виготовлено технічну документацію на дані земельні ділянки (т.1 а.с.13).

Натомість ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі спільної заяви рішенням Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 787-57-VII від 10 квітня 2020 року було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в користування на умовах, площею 3,2093 га, для іншого сільськогосподарського призначення, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також надано доручення в установлені законодавством терміни замовити та виготовити зазначену технічну документацію (т.1 а.с.20).

Рішенням Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 820-58-VII від 10 червня 2020 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_3 та ОСОБА_1 із земель комунальної власності, за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 3,2093 га кадастровий номер :02:011:0081, яка розташована в АДРЕСА_2 . Лучанській сільській раді в особі сільського голови ОСОБА_5 було надано доручення заключити договір оренди землі терміном на 25 років, для іншого сільськогосподарського призначення, з орендною платою в розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 5108,76 грн. в рік (т.1 а.с.21).

04.11.2020 між Лучанською сільською радою в особі виконуючого обов`язки сільського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для розміщення господарських дворів, будівель та споруд, що належать ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на праві приватної власності та розташовані на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :02:011:0081 (т.1 а.с.25, 26).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.11.2020, який є додатком до договору оренди землі від 04.11.2020, Лучанська сільська рада в особі виконуючого обов`язки сільського голови ОСОБА_6 передала, а орендарі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийняли в оренду земельну ділянку площею 3,2093 га кадастровий номер :02:011:0081, для іншого сільськогосподарського призначення, яка розташована провулок Аграрний 17 адміністративні межі Лучанської сільсокї ради Таращанського району Київської області терміном на 25 років (т.1 а.с.30).

Державна реєстрація права оренди земельної ділянки за відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була проведена 23.03.2021, що підтверджується інформацією з Державного реєстру (т.1 а.с.17-19).

01 лютого 2021 року ОСОБА_2 подав до Таращанської міської ради Київської області заяву від 01 лютого 2021 року щодо надання дозволу на рівномірний поділ та виготовлення землевпорядної документації земельної ділянки за кадастровим номером :02:011:0081 площею 3,2093 га, яка розташована в межах с. Лука, цільове призначення: 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, оскільки на даній земельній ділянці розташована нежитлова будівля (адреса: АДРЕСА_1 ), яка належить останньому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (т.1 а.с.11).

Однак рішенням Таращанської міської ради Київської області № 314-07-VIII від 16.04.2021 ОСОБА_2 було відмовлено в наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 3,2093 га та виготовленні землевпорядної документації кадастровий номер земельної ділянки :02:011:0081, яка розташована в межах с. Лука Білоцерківського району Київської області з цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення (КВЦПЗ 01.13) (т.1 а.с.9, 10).

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 14 Конституції України встановлює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, інформування населення щодо вилучення (викупу) та інші.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина перша статті 79 ЗК України).

За змістом статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 78-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно із частиною десятою статті 78-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Стаття 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлює, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Так, 26.02.2013 відділом Держземагенства у Таращанському районі було проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,2093 га з кадастровим номером :02:011:0081, яка розташована на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області (цільове призначення: 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, форма власності: комунальна власність), на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), ПП Землевпорядний центр АО, ОСОБА_7 , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 11.03.2020 (т.2 а.с.51).

Зазначений витяг було надано в.о. державного нотаріуса Калітенко Л.Б. при посвідченні договору купівлі-продажу від 26.03.2020. Суд зауважує, що адреси та номеру зазначеній земельній ділянці станом на 11.03.2020 не присвоєно. Крім того, із наданої суду технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для іншого сільськогосподарського призначення, що передається в користування на умовах оренди відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рішення уповноваженого органу з приводу присвоєння спірній земельній ділянці адреси та номеру також відсутнє та сторонами не надавалося.

Також, судом встановлено, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 26.03.2020, строк дії договору оренди земельної ділянки від 01.09.2018 площею 1,9593 га (господарські будівлі та споруди) та 1,25 га ріллі (разом 3,2093 га) з кадастровим номером:02:011:0081 закінчився. Для продовження терміну дії даного договору, останній 05.08.2019 звернувся до Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, однак сільська рада 28.07.2020 оренду земельної ділянки площею 3,2093 га не продовжила, оскільки ним не було виготовлено технічну документацію на дані земельні ділянки.

Щодо договору про перехід права на земельну ділянку, то тут варто звернути увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, у редакції (від 21.02.2020) чинній на час укладення договору купівлі-продажу, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом ч. 6 ст. 120 ЗК України (у редакції від 21.02.2020) істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

З укладеного сторонами договору купівлі-продажу від 26.03.2020 року вбачається, що відповідачами було придбано без конкретного розподілу, в рівних частинах кожний, нежитлову будівлю (свинарник № 2) розташовану в АДРЕСА_2 , а не придбано нежитлову будівлю (свинарник № 2) розташовану на земельній ділянці по АДРЕСА_2 з визначеною площею та кадастровим номером.

Крім того, позивач ОСОБА_2 на момент укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 26.03.2020 не мав права користування земельною ділянкою площею 3,2093 га, оскільки строк дії договору оренди закінчився, відтак, відповідачам у зв`язку з набуттям права власності на нежитлову будівлю це право не перейшло.

Також суду не було надано доказів того, що земельну ділянку, на якій знаходяться об`єкти по АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_2 ) та по АДРЕСА_1 (власники ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) в с. Лука Таращанського району Київської області було розподілено в окремі земельні ділянки з присвоєнням окремих кадастрових номерів.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Отже, спірна земельна ділянка має кадастровий номер, визначену площу, однак будь-яке право на неї (власності, користування тощо) не зареєстровано.

Варто зазначити, що відсутність права власності чи договору оренди на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, не є перешкодою в укладенні договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на такій земельній ділянці. Проте, в такому випадку не діятиме згадане вище положення про перехід до нового власника права власності, права користування на земельну ділянку в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), оскільки попередній власник жилого будинку, будівлі або споруди не мав жодних прав на земельну ділянку. Саме така позиція міститься у Постанові Верховного Суду України у справі №127/10011/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що з набуттям відповідачами права власності на нежитлову будівлю (свинарник № 2), 1960 року забудови, яка розташована на спірній земельній ділянці, до них, як до нових власників цього нерухомого майна, в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України, не перейшло право користування спірною земельною ділянкою, так, як продавець на момент укладення договору купівлі - продажу не мав права користування цією земельною ділянкою.

Щодо визнання незаконним та скасування рішення Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області від 10 червня 2020 року № 820-58-VII та визнання недійсним договору оренди землі № б/н від 04 листопада 2020 року суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення Лучанська сільська рада не врахувала те, що на вказаній земельні ділянці знаходиться кілька об`єктів нерухомого майна, один із яких належить на праві власності ОСОБА_2 , а інший відповідачам, і прийняла рішення про передачу усієї земельної ділянки площею 3,2093 га в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що не відповідає положенням ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України (в редакціях, які діяли на дату укладання договору купівлі-продажу).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому суд висновує, що Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області прийнято рішення від 10 червня 2020 року № 820-58-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3 і гр. ОСОБА_1 із земель комунальної власності, за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області» з перевищенням наданих їй повноважень, а відтак є незаконним та підлягає скасуванню.

Оскільки договір оренди землі №б/н від 04.11.2020, який укладений Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області, як орендодавцем, та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , як орендарями, яким передано в користування земельну ділянку площею 3,2093 га з кадастровим номером :02:011:0081 є похідним від рішення Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області від 10 червня 2020 року № 820-58-VII, то його слід визнати недійсним на підставі положень ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відтак, до стягнення з відповідачів Таращанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 1816 грн., що підтверджено документально (т.1 а.с.1, 46). У відшкодуванні відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 25 000 грн. кожному слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 78-1, 79, 79-1, 120, 125, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 15, 21, 202, 203, 215, 228, 377 Цивільного кодексу України, ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 134, 141, 174, 235, 246, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Таращанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 820-58-VII від 10 червня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3 і гр. ОСОБА_1 із земель комунальної власності, за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області».

Визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 04 листопада 2020 року, який укладений Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області, як орендодавцем, та з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , як орендарями, на підставі якого передано в користування земельну ділянку площею 3,2093 га з кадастровим номером :02:011:0081.

Стягнути з Таращанської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 33 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 33 копійки.

У відшкодуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи - витрат на правничу допомогу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 25.04.1997 Кіровським РВУ МВС України в Кіровоградській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач 1: Таращанська міська рада, , місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 7, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, індекс 09501;

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 10.05.2019 органом 3245, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач 3: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 18.03.2014 Таращанським РС Управління ДМС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення буде складено 22.01.2025.

Головуючий:О. В. Разгуляєва