ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року

м. Харків

справа № 642/6942/20

провадження № 22-ц/818/67/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В. , Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря: Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року у складі судді Грінчук О.П.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди заданої дорожньо транспортною пригодою. 01.07.2021 ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та (а.с. 163-165 том 1) в судовий процес в якості співпозивача вступила його дружина - ОСОБА_1 . Позивачі просили стягнути з АТ «СК «Мега-Гарант» на їх користь 98 000 грн страхового відшкодування майнової шкоди та стягнути з ОСОБА_3 164 626 грн майнової шкоди, завданої за наслідками дорожньо транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.05.2019 мала місце ДТП за участю автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Автомобіль Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.06.2020, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 06.08.2020 ОСОБА_3 визнано винним у скоєному ДТП. Згідно висновку ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса №12537 від 02.07.2019 матеріальний збиток автомобілю BMW X5 внаслідок ДТП становить 262 626 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант», тому 15.05.2019 ОСОБА_2 подана заява до страховика з повідомленням про ДТП та проханням виплати страхового відшкодування. 27.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до АТ «СК «Мега-гарант» із заявою про страхове відшкодування. 05.02.2021 ОСОБА_2 повторно звернувся із заявою про страхове відшкодування. Станом на день подання позову жодної відповіді від страхової компанії позивачі не отримали. Відповідно до вимог ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати страховика пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, обмежуються лімітом відповідальності в розмірі 100 000 грн, без урахування франшизи у розмірі 2000 грн, відтак позивачі просили стягнути на свою користь з АТ «СК «Мега-Гарант» 98 000 грн, а з ОСОБА_3 - різницю між реально завдними матеріальними збитками та страховим відшкодуванням у розмірі 164 626 грн. (а.с. 2-4, 163-165 том 1).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 розмір страхового відшкодування в розмірі 98 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 164 626 грн.

Стягнуто у рівних частках із Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплачений судовий збір по 1313 грн 13 коп. з кожного.

Рішення мотивовано тим, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП доведена в установленому законом порядку. Суд вважав доведеними та обґрунтованими підстави для звернення позивачів до суду із вимогою до страховика про стягнення страхового відшкодування в межах страхової суми, визначеної в полісі № АМ/6602400, за виключенням франшизи, а саме в розмірі 98 000 грн та стягнення з ОСОБА_3 164 626 грн, що є різницею між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 164626 грн.

В іншій частині рішення не оскаржується та не переглядається.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та дійшов до помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову до ОСОБА_3 у заявленому у позові розмірі. Наданий позивачами розрахунок матеріальної шкоди зроблений без урахування ступеню вини ОСОБА_2 у зіткненні з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 . Матеріалами справи підтверджується вина обох водіїв у виникненні ДТП у розмірі 50%, проте суд на зазначене уваги не звернув та ступінь вини кожного з учасників ДТП не встановив. Також судом розглянуто справу за відсутності третьої особи - ОСОБА_5 , який заявив самостійні вимоги на предмет спору та вступив у справу шляхом звернення з самостійним позовом до ОСОБА_2 , ступінь вини якого він визначив у розмірі 90%, ОСОБА_5 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення його прав та розгляд справи у неналежному суб`єктному складі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 04.05.2019 о 14-10 год. в м. Харкові, перехрестя вул. Велика Панасівська та Новоіванівського мосту, сталась дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно дослідженої судом справи про адміністративне правопорушення №642/2935/20 за фактом ДТП 04.05.2019 були внесені відомості до ЄРДР за №0000581 за ч.1 ст. 286 КК України та проведено досудове розслідування.

В ході досудового розслідування призначалися та проводилися: - судова транспортно-трасологічна експертиза №12572/13171 від 25 червня 2019 року;- судова автотехнічна експертиза №12583 від 25 червня 2019 року; - судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза від 25 червня 2019 року; - автотоварознавча експертиза від 02 липня 2019 року; - судово-медична експертиза №14-14/410-А/19 від 19 липня 2019 року; - судова автотехнічна експетиза №7/644/645СЕ-19 від 14 серпня 2019 року; - комплексна судова автотехнічна, транспотно-траспологічна експертиза, експертиза відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року; - автотоварознавча експертиза №12536 від 30 березня 2020 року.

Згідно даних комплексної судової автотехнічної, транспотно-траспологічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року, (а.с. 212-228 матеріалів кримінального провадження) встановити, на який сигнал світлофора рухався автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 при виїзді на перехрестя, виходячи з наданого відеозапису, не представляється можливим; швидкість руху автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 на ділянці перед зіткнення складала, приблизно 88 км/год.; в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля BMW X5 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України; встановити час, з моменту початку маневру автомобіля Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 до моменту зіткнення, виходячи з наданого відеозапису, не представляється можливим; в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Chery Tiggo ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Chery Tiggo ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п.10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із дослідницької частини висновку (питання №№ 6-11, на які звертає увагу представник відповідача ОСОБА_3 ) проведеним дослідженням було встановлено, що покази водія ОСОБА_3 , свідків та водія ОСОБА_2 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів, в частині швидкості руху автомобіля BMW Х5, з технічної точки зору, є неспроможними та не будуть використовуватись при подальшому дослідженні, буде використовуватись швидкість руху автомобіля BMW Х5, яка встановлена виходячи із відеозапису (88 км/год).

Крім того, згідно показів водія ОСОБА_3 та свідків не конкретизовано рух автомобіля BMW X5 відносно меж проїжджої частини, та не вказано, чи застосував водій автомобіля BMW X5 заходи гальмування до моменту зіткнення з автомобілем Chery Tiggo, а якщо застосував, то яку відстань він подолав у загальмованому стані до моменту зіткнення з автомобілем Chery Tiggo.

Згідно показів водія BMW X5 ОСОБА_2 не вказано, яку відстань подолав у загальмованому стані автомобіль BMW X5 до моменту зіткнення з автомобілем Chery Tiggo.

За відсутності вказаних вихідних даних вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 технічну можливість запобігти ДТП? Чи є в діях водія автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП ? - експертним шляхом, з технічної точки зору, на даному етапі дослідження не вбачається можливим.

14.05.2020 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській обл. Шапірко Р. винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України.

На підставі зібраних матеріалів відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.06.2020 ОСОБА_3 визнано винним у даній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с. 5-8 том 1)

Постановою Харківського апеляційного суду від 06.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30.06.2020 без змін (а.с. 9-11 том 1).

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №12537 від 02.07.2019, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобілю BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 262 626 грн. (а.с. 18-36 том 1).

Відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6602400 в АТ СК «Мега-Гарант» цивільно-правова відповідальність транспортного засобу автомобіля Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована з лімітом страхового відшкодування 100 000 грн, франшиза становить 2000 грн (а.с. 17 том 1).

Згідно відкритої інформації розміщеної на сайті МТСБУ АТ «СК «Мега-Гарант» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ 05.10.2022 року, вказана юридична особа перебуває у в стані припинення з 24 березня 2023 року.

15.05.2019 ОСОБА_2 повідомив АТ «СК «Мега-Гарант» про ДТП, яка мала місце 04.05.2019, про що наявний штамп з відміткою АТ «СК «Мега-Гарант» про отримання такого повідомлення 21.05.2019 (а.с. 12-13 том 1)

27.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до АТ «СК «Мега-гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 52 том 1).

Рішенням АТ «СК «Мега-Гарант» № 28-08/1 від 28.08.2020 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, на підставі пп 37.1.4 п.37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оскільки заяву подано після 1 року після скоєння ДТП. (а.с. 52 том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика, різниця між лімітом та фактичним розміром шкоди відшкодовується винною особою.

Висновком комплексної судової автотехнічної, транспотно-траспологічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року не встановлено факту порушення водієм автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП, як і не встановлено технічної можливості водію автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 запобігти даному ДТП, оскільки відсутні вихідні дані, необхідні для таких висновків, проте із дослідницької частини висновку (питання №№ 6-11, на які звертає увагу ОСОБА_3 ) проведеним дослідженням було встановлено, що покази водія ОСОБА_3 , свідків та водія ОСОБА_2 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів, в частині швидкості руху автомобіля BMW Х5, з технічної точки зору, є неспроможними та не будуть використовуватись при подальшому дослідженні, буде використовуватись швидкість руху автомобіля BMW Х5, яка встановлена виходячи із відеозапису (88 км/год).

Згідно висновку ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса №12537 від 02.07.2019, матеріальний збиток автомобілю BMW X5 внаслідок ДТП становить 262 626 грн.

Складаючи висновок експертизи експерт виходив з того, що на стадії зближення транспортних засобів швидкість автомобіля BMW Х5 була 88 км/год.

Тобто, ці обставини були враховані експертом та не потребують додаткового дослідження.

Таким чином, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги враховує висновок експертів №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року, у якому вказано, що швидкість руху позивача складала 88км/год, що в стою чергу є порушенням вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху.

Таким чином, судова колегія уважає, що у ДТП що сталася 04.05.2029 наявна вина обох водіїв транспортних засобів, оскільки кожний із них порушив вимоги пунктів ПДР України і таке порушення призвело до зіткнення автомобілів та отримання ними механічних ушкоджень. При цьому ступінь вини у спричиненні ДТП з боку ОСОБА_3 суд визначає у 80 відсотків, ОСОБА_2 у 20 відсотків.

Тому у відповідності до положень пункту першого частини першої статті 1188 ЦК України загальний розмір відшкодування шкоди, що має здійснити ОСОБА_3 на користь постраждалої у ДТП особи, складе 80 відсотків від загальної вартості відновлювального ремонту. Сімдесят відсотків 262626, 00 грн складе 210100,80 грн. З АТ «СК «Мега-гарант» на користь ОСОБА_2 стягнуто 98000,00 грн з визначеної суми, отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 110100,80 грн майнової шкоди та 2000,00 грн франшизи.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19 (провадження № 12-12гс21).

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають - докази у справі безпосередньо до суду.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, рішення суду зміні в частині розміру суми відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача з ОСОБА_3 пропорційно до встановленого судом апеляційної інстанції ступеню вини кожного з водіїв вчиненні ДТП.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України).

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та часткового задоволення апеляційної скарги стягненню із Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає судовий збір в сумі 980,12 грн.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений ними судовий збір в розмірі 1646,13

З ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає судовий збір в сумі 787, 87 грн за розгляд апеляційної скарги по 393,93 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року змінити в частині розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 110100 (сто десять тисяч сто) грн 80 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн 00 коп франшизи.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути із Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят ) грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 787 (сімсот сімдесят вісім) грн 87 коп за розгляд апеляційної скарги по 393 (триста дев`яносто три) грн 93 з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук