Номер провадження: 22-ц/813/1973/25
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

заяву ОСОБА_3 , від імені якої дії адвокат Коваль Вячеслав Євгенійович, про відвід суддів

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року, постановлену Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Куриленко О.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року, якою заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме - на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 66,2 кв.м, житловою - 38,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та дійсності, постановленою з порушеннями норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року та постановити нову ухвалу, в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи № 947/21863/24 у складі головуючого (судді-доповідача) Назарової М.В., суддів Коновалової В.А., Лозко Ю.П. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2024).

За апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року справу № 947/21863/24 призначено до апеляційного розгляду на 14 січня 2025 року о 15-й год.

14 січня 2025 року у судовому засіданні представником ОСОБА_3 - Ковалем В.Є. усно заявлено відвід суддів Коновалової В.А. та Лозко Ю.П. через існування обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості та об`єктивності під час розгляду даної справи, в обґрунтування якого посилається на те, що вказані судді брали участь у розгляді справи № 947/26974/23, предметом якої була спірна квартира, і таке рішення ухвалено на користь позивача по теперішній справі ОСОБА_1 . Про вказаний склад суду заявник дізнався лише у судовому засіданні 14 січня 2025 року.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи за заявлений відвід, колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість відводу з наступних підстав.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

З положень частини 2 статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 пункт 1 статті 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Однією із гарантій права на незалежний, безсторонній і справедливий суд є право учасника справи на відвід судді (колегії суддів). Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

За приписами частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Отже, аналіз вказаних норм процесуального закону дає підстави вважати, що відвід повинен бути вмотивованим, обставини відводу мають бути доведеними та встановленими.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід заявлена в судовому засіданні 14 січня 2025 року, то така заява не передається на розгляд іншому судді, а вирішується судом, який розглядає справу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Слід зазначити, що системний аналіз норми, що закріплена в ч. 4 ст. 36 ЦПК України, дає підстави вважати, що законодавець, обмежуючи право учасників на відвід судді з підстави незгоди з рішенням судді в іншій справі, виходив з того, що прийняття рішення суддею в іншій справі не може свідчити про упередженість, необ`єктивність, відсутності безсторонності у судді, оскільки є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами процесуального законодавства України та заявник не позбавлений можливості оскаржити судове рішення у суді вищої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що за відсутності підтверджень існування приватного інтересу вказаний заявником факт сам по собі не може свідчити про упереджений та небезсторонній розгляд даної справи суддями Коноваловою В.А. та Лозко Ю.П.

При цьому згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Отже, проаналізувавши доводи заяви про відвід суддів, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, а тому процесуальні підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , від імені якої дії адвокат Коваль Вячеслав Євгенійович, про відвід суддів Коновалової В.А. та Лозко Ю.П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 17 січня 2025 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко