Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року

м. Харків

Справа № 638/19030/24

Провадження № 2/638/1610/25

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 27 вересня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2122. Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на прізвище відповідача « ОСОБА_4 ».

Від вищевказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою для розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння та різні погляди на майбутнє життя. Станом на даний час шлюбні відносини фактично припинені, кожна із сторін має окреме особисте життя. Сторони спільно не проживають з 2023 року, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Примирення неможливе. Спору щодо поділу майна між сторонами немає.

У зв`язку із викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 вересня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2122.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274 279 ЦПК України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

При подачі позову до суду, в позовній заяві, позивач просить суд розглянути дану справу за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила.

Поштове рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення поврнулося на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова з відміткою від 26.10.2024 року - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, 17 грудня 2024 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , в якій вона позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Також 17 грудня 2024 року надійшло клопотання ОСОБА_2 про розгляд даної справи за її відсутності.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, однак позивачем надано пояснення у справі та відповідачем подано заяву - відзив на позовну заяву, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків:

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 вересня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2122, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 жовтня 2024 року (а.с. 5).

Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на прізвище відповідача ОСОБА_7 .

Від даного шлюбу сторони мають двох не повнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 19 серпня 2014 року (а.с. 10) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 15 вересня 2015 року (а.с. 11).

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з статтями 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 Сімейного кодексу України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61-3235св19).

Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові.

Встановивши, що шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, враховуючи правову позицію відповідачки про визнання позову, яка проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила позовну заяву задовольнити, та наявність на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню з державного бюджету 605.60 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду (1211.20 х 0,5 = 605.60 грн.)

Понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 605.60 гривень відповідно до статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 128, 131, 141, 142, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, статтями 21, 24, 55, 56, 104, 105, 109, 110, 112-114, 115 Сімейного кодексу України, суд-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 27 вересня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2122, між сторонами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу у справі шлюбне прізвище ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. витрат зі сплати судового збору, сплаченого ним за подання до суду позовної заяви за квитанцією від 08 жовтня 2024 року № ТЕ55-516S-D5SE.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2025 року.

Суддя В.М. Яковлева