Справа №707/2951/24
Провадження №2/707/84/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Солдат К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представниці відповідача ОСОБА_2 ,

представниці третьої особи Висоцької Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригорою, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_3 звернувся через свого представника до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної події.

В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник вказують, що 15 серпня 2023 року о 17 годині 10 хвилин в Черкаській області Черкаського району в с. Геронимівка по вул. Вернигори, поблизу будинку № 38 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_4 , та автомобіля марки марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Під час ДТП, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2024 винуватцем ДТП визнано відповідача ОСОБА_4 . Постановою Черкаського апеляційного суду від 03.05.2024 постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2024 залишено без змін. 22.05.2024 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача, який не мав (на момент ДТП) страхового полісу ОСЦПВ. Після чого, 30.05.2024 ОСОБА_3 звернувся до судового експерта Березовського А.А., який надав висновок №63 від 10.06.2024, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 120266,34 грн. Відповідно розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 з вини ОСОБА_4 , складає 120266,34 грн. Розглянувши заяву ОСОБА_3 , МТСБУ листом від 23.09.24 повідомило позивача про прийняте рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в сумі 103919,20 грн. 23.09.2024 відбулася фактична виплата МТСБУ страхового відшкодування в сумі 103919,20 грн. на картковий рахунок ОСОБА_3 . Таким чином, після здійснення страхового відшкодування з боку МТСБУ, залишилися невідшкодованими збитки, завдані ОСОБА_3 в сумі 16347,14 грн. Крім того, позивач внаслідок ДТП, спричиненого відповідачем, зазнав моральної шкоди, що виразилася в його душевних хвилюваннях, пов`язаних із самим фактом ДТП, переживаннями за свого сина, який був за кермом автомобіля позивача. Позивач зазнав душевних хвилювань після того, як дізнався, що його улюблений автомобіль не підлягає відновленню, оскільки вартість його ремонту значно перевищує його ринкову вартість. Позивач залишився без єдиного транспортного засобу, а відповідача не хвилює той факт, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Позивачу також додатково довелося вживати заходів щодо захисту свого порушеного майнового права, звертатися до судових експертів, страховика, наймати адвоката, витрачати на це свій час, кошти, що в цілому потребує додаткових зусиль в організації власного життя позивача.

У зв`язку із цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 16347,14 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Також, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

1.2. Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Манзар Т.В., надала до суду письмовий відзив, в якому вказала, що повністю заперечує проти задоволення позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Позивач ОСОБА_3 не є власником автомобіля Рено Мастер, д.н.з. НОМЕР_2 , тому не має права звертатися з позовом про відшкодування шкоди у зв`язку із пошкодженням автомобіля, адже таке право виникає лише у власника. Згідно з висновком експерта № 63 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників внаслідок ДТП складає 120266,34 грн. Ліміт страхового відшкодування страховика згідно з чинним законодавством за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн. 25.09.2024 МТСБУ виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 103919,20 грн. У випадку здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ. Вказану суму страховик зобов`язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. Якщо докази ремонту відсутні, то компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець. Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати, проте позивач отримавши кошти на свій рахунок, будь- яких доказів ремонту автомобіля на СТО, який є платником ПДВ, не надав. Отже, позивачу в повному обсязі виплачено з боку МТСБУ матеріальні збитки. Наданий позивачем до суду висновок експерта № 69 від 10.06.2024 є не належним та не допустимим доказом по справі, що вказує на недоведеність позивачем розміру збитку про стягнення якого ним заявлено в позові, оскільки дана експертиза не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Протокол огляду автомобіля до висновку експерта та сам висновок експерта складені через декілька місяців після ДТП. Позивач також не навів жодних аргументів, які б давали останньому можливість стягувати з відповідача моральну шкоду, адже всі зазначені аргументи позивачем у позові є надуманими. Просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати за правничу допомогу в сумі 25000 грн.

1.3. Представник третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України, надала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що 15.08.2023 сталася ДТП, а 22.05.2024 МТСБУ отримало повідомлення про ДТП від позивача. 04.06.2024 представником МТСБУ було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, що зафіксовано в дефектній відомості № А06-18. На такому огляді був присутній позивач, який погодився зі змістом дефектної відомості, і не вказавши жодних зауважень до змісту такої, підписав її. На підставі вихідних даних, зафіксованих при огляді, було проведено автотоварознавче дослідження і складено звіт №А06-18 від 25.06.2024. Згідно з висновками звіту № А06-18 від 25.06.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , з врахування фізичного зносу, з врахуванням ПДВ, становила 118980,02 грн. Жодних доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , на станції технічного обслуговування, яка є платником ПДВ, позивачем надано не було. На підставі отриманих документів МТСБУ було визначено розмір регламентної виплати в сумі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу без врахування ПДВ. Відповідно, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , з врахування фізичного зносу, без врахування ПДВ, становила 103919,20 грн. Розмір збитку визначений позивачем на підставі змісту висновку експерта № 63 від 10.06.2024 було проведено з врахуванням ПДВ, тому такі розрахунки не можуть бути належними для визначення розміру заподіяної шкоди. Крім того, протокол огляду від 06.06.2024 до висновку експерта містить пошкодження, яких не було зафіксовано в дефектній відомості від 04.06.2024. В період між 04.06.2024 та 06.06.2024 автомобіль проїхав 305 км, а тому нові пошкодження могли виникнути вже після огляду автомобіля представником МТСБУ. Обов`язковою умовою права виплати МТСБУ моральної шкоди є заподіяння шкода здоров`ю потерпілому, яка позивачу не заподіяна, тому обов`язку виплати позивачу моральну шкоду відповідно до приписів закону за обставин, викладених у позовній заяві, у МТСБУ не виникає.

1.4. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві. Додатково вказав, що підстави для стягнення моральної шкоди у позовній заяві вказані помилково, насправді моральна шкода була завдана позивачу як користувачу транспортного засобу.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Манзар Т.В., в судовому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України не підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у письмових поясненнях.

1.5. Під час допиту в судовому засіданні судовий експерт-автотоварознавець ОСОБА_6 пояснив, що він дійсно склав висновок у цій справі. Для складання висновку йому надавався для огляду автомобіль, записи про пошкодження автомобіля та розрахунок шкоди він робив особисто. Вартість запчастин та матеріалів для проведення ремонту порахована ним з урахуванням ПДВ.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , право власності на автомобіль марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, зареєстроване за ОСОБА_7 .

Відповідно до довіреності від 30.05.2024 ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 розпоряджатися (продавати, обмінювати, здавати в оренду, позичку, знімати з обліку) належним їй на підставі свідоцтва транспортним засобом Renault, комерційний опис: Master, особливі відмітки: спеціалізований вантажний фургон, випуску 2016 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований ТСЦ 7144 28.12.2022, та надала право в тому числі, у випадку спричинення транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, укладати від її імені угоди про відшкодування заподіянної шкоди, отримувати від МТСБУ належне відшкодування, вести справи у суді, користуватись усіма правами, що їх закон надає позивачеві, в тому числі з правом подачі позову.

2.2. Відповідно до копії постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2024 у справі № 707/3517/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. З постанови суду вбачається, що 15 серпня 2023 року о 17 годині 10 хвилин в Черкаській області Черкаського району в с. Геронимівка по вул. Вернигори, поблизу будинку № 38, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульованому перехресті не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 03.05.2024 вищевказану постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2024 залишено без змін.

2.3. 22.05.2024 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 15.08.2023 за участю автомобіля Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно з дефектною відомістю огляду транспортного засобу № А06-18 від 04.06.2024, складеною ФОП ОСОБА_8 за участю ОСОБА_3 , зафіксовано пошкодження, які отримав транспортний засіб «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди. У відомості перелічено назви пошкоджених деталей та описано суть пошкоджень, зокрема:

1. двері передні праві ремонт, фарбування;

2. двері зсувні праві заміна;

3. накладка захисна дверей правих - заміна;

4. накладка захисна стійки «В» габарит - заміна;

5. накладка захисна дверей зсувних - заміна;

6. накладка захисна боковини правої - заміна;

7. габаритний ліхтар правий середній - заміна;

8.боковина середня права нижня частина - заміна, фарбування;

9. стійка-В- нижня частина - заміна, фарбування;

10. поріг зсувних дверей - ремонт, фарбування;

11. стійки В - ремонт;

12. направляючі зсувних дверей правих нижніх - заміна;

13. перекіс отвору дверей правих усунути.

Згідно з ремонтною калькуляцією № 18 від 24.06.2024 вартість робіт з ремонту транспортного засобу «Renault Master» складає 174015,67 грн.

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 № А06-18 від 25.06.2024, підготовленого на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України:

- ринкова вартість КТЗ Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 514367 грн.;

- вартість відновлювального ремонту КТЗ Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 174 015,67 грн., в т.ч. ПДВ 20%, за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт;

- коефіцієнт фізичного зносу складників КТЗ Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_4 складає 0,50;

- вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_4 складає 118980,02 грн., в т.ч. ПДВ 20%, за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт (вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 28615,00 грн. - ПДВ не нараховується; вартість матеріалів та складників - 90365,02 грн. в т.ч. ПДВ 20%).

- вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 унаслідок ДТП на 25.06.2024 складає 118 980,02 грн.

Згідно з листом МТСБУ від 23.09.2023, МТСБУ повідомило ОСОБА_3 про розмір страхового відшкодування в сумі 103919,20 грн., яке буде виплачено в якості відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу МТСБУ № 3.1/18246 від 23.09.2024, довідки № 1 від 16.09.2024 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату на користь ОСОБА_3 в розмірі 103919,20 грн.

Згідно з випискою ОСОБА_3 по картці «Monobank» від 05.10.2024, МТСБУ сплатило на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 103919,20 грн.

2.4. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 06.06.2024, складеного експертом автоварознавцем ОСОБА_6 , зафіксовано пошкодження, які отримав транспортний засіб «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди. У протоколі перелічено назви пошкоджених деталей та описано суть пошкоджень, зокрема:

1. деформація дверей передніх правих ремонт, фарбування;

2. деформація накладки передніх правих заміна;

3. деформація дверей зсувних правих - заміна, фарбування;

4. деформація направляючої нижньої, дверей зсувних правих- передньої - заміна;

5. деформація направляючої нижньої зсувних дверей повздовжньої - заміна;

6. деформація захисної накладки зсувних дверей правих - заміна;

7. деформація складної рами дверей передніх правих в нижній частині - часткова заміна, фарбування;

8. деформація В-стояка права - заміна, фарбування;

9. деформація із заломом металу боковими центральної правої - заміна, фарбування;

10. деформація захисної накладки боковини права - заміна;

11. деформація захисної накладки боковини задньої правої - заміна;

12. розбитий габаритний ліхтар передній правий бічний - заміна;

13. розломи габаритного ліхтаря центрального правого - заміна;

14. деформація порогу дверей задніх правих - ремонт, фарбування;

15. деформація замикаючої панелі переднього правого - ремонт, фарбування

16. перекіс кузова середній - перекіс пройому бічних дверей із деформацією стойки - ремонт.

Згідно з ремонтною калькуляцією № 63 від 10.06.2024 вартість робіт з ремонту транспортного засобу Renault Master складає 174201,28 грн.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 63 від 10.06.2024, складеним судовим експертом Березовським А.А. на замовлення позивача ОСОБА_3 :

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 15 серпня 2023 року, складає 174201 грн. 28 коп.;

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 15 серпня 2023 року, складає 120266 грн. 34 коп.

- розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 серпня 2023 року, складає 120266 грн. 34 коп.

У вищевказаному висновку вказано, що вартість використаних при ремонті матеріалів (лакофарбовий матеріал, кріпильні деталі) має скласти 34784,98 грн. з ПДВ, а вартість нових складових, які підлягають заміні під час ремонту, має скласти 110071,30 грн. з ПДВ, що з урахуванням коефіціента фізичного зносу 0,49 складає 56136,36 грн.

3. Релевантні джерела права

3.1. Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

3.2. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 вищевказаного Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідно до п.п. «а» п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України ставка податку на додану вартість встановлюється від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.

Пункт 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України визначає суб`єктів, які для цілей оподаткування є платниками податку на додану вартість.

3.3. Відповідно до правових висновків Верховного Суду у постановах від 12.07.2023 у справі №591/1861/22, від 22.12.2020 у справі №565/1210/19, від 21.12.2020 у справі № 911/286/20, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля: 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначено, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі № 755/7666/19 вказано, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року по справі № 420/998/18 вказано, що якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 вказано, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням.

3.4. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

3.5. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 213/2186/16-ц (провадження № 61-2517св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 748/359/20 (провадження № 61-8641св21) зроблено висновок про те, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд вважає за необхідне вказати, що позивач ОСОБА_3 хоча і не є власником пошкодженого внаслідок протиправних дій відповідача транспортного засобу, проте правомірно володів вказаним транспортним засобом станом на час ДТП та може звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

Отже, є необґрунтованим аргумент представниці відповідача про неналежність позивача у цій справі.

4.2. Постановою суду, яка набрала законної сили, підтверджено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб у користуванні позивача отримав механічні пошкодження, сталася з вини відповідача ОСОБА_4 .

Тобто, майнова шкода власнику іншого транспортного засобу була завдана саме з вини відповідача, відповідальність якого не була застрахована і за якого частину шкоди було відшкодовано з боку МТСБУ в сумі 103919,20 грн. При цьому, позивач міг зберегти право безпосередньої вимоги до відповідача лише з двох підстав:

1) на суму, що перевищує максимальний розмір страхової виплати за майнову шкоду, тобто на суму, що перевищує 160000 грн.;

2) на суму тієї шкоди, яка взагалі не має відшкодовуватися МТСБУ згідно із Законом (наприклад, на суму шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу, або на залишок несплаченої суми відновлювального ремонту без урахування зносу).

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку сума виплати, здійсненої МТСБУ на користь позивача у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу (103919 грн. 20 коп.) не перевищує ліміту виплати за майнову шкоду в розмірі 160000 грн. Отже, з відповідача може бути стягнута лише та сума шкоди, яка взагалі не повинна була відшкодовуватися МТСБУ згідно із Законом.

У позовній заяві представник позивача вказує, що згідно з висновком експерта вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 120266,34 грн., а тому, враховуючи виплату МТСБУ на користь позивача 103919,20 грн., відповідач має відшкодувати позивачу залишок шкоди в сумі 16347,14 грн. Тобто, з огляду на зміст висновку експерта, представник позивача просить зобов`язати відповідача відшкодувати залишок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та із урахуванням ПДВ на використані при ремонті матеріали та нові складові, які підлягають заміні під час ремонту.

Отже, представник позивача не заявляє вимог про відшкодування відповідачем величини втрати товарної вартості транспортного засобу або вартості відновлювального ремонту без урахування зносу. Всі вимоги позивача стосуються відшкодування залишку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та із урахуванням ПДВ.

Вирішуючи питання про можливість стягнення з відповідача суми в розмірі 16347,14 грн. в якості залишку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та із урахуванням ПДВ на використані при ремонті матеріали та нові складові, суд зазначає, що позивач та його представник не надали до суду доказів фактичного здійснення ремонту автомобіля у надавача послуг з ремонту автомобіля, який був би платником ПДВ. Отже, вказана у висновку експерта вартість використаних при ремонті матеріалів в розмірі 34784,98 грн. з ПДВ та вартість нових складових, які підлягають заміні під час ремонту, в розмірі 110071,30 грн. з ПДВ та з урахуванням коефіціента фізичного зносу 0,49 мають бути зменшені на 20% податку на додану вартість.

Суд враховує, що правило абз 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо зменшення розміру оціненої шкоди на суму ПДВ стосується страховиків, а не винуватців завдання шкоди. Разом з тим, зі змісту пункту 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України вбачається, що законом визначено вичерпний перелік суб`єктів, які для цілей оподаткування є платниками податку на додану вартість. Тобто, особа, яка зазнала майнової шкоди внаслідок ДТП та не провела фактичного ремонту транспортного засобу, не може вважатися такою, що понесла витрати, пов`язані зі сплатою ПДВ, оскільки по-перше, потерпіла особа не зверталася до суб`єкта сплати ПДВ за купівлею деталей та матеріалів, а по-друге, невідомо чи взагалі потерпіла особа звернеться в майбутньому до суб`єкта сплати ПДВ за купівлею деталей та матеріалів. Лише після купівлі деталей та матеріалів для проведення ремонту у суб`єкта сплати ПДВ, потерпіла особа може вимагати відшкодування вартості деталей та матеріалів з урахуванням ПДВ.

Таким чином, 20% від 34784,98 грн. складає 6957 грн., а 20% від 110071,30 грн. складає 22014,26 грн., що з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,49 становить 10786,99 грн. Всього після відрахування ПДВ сума відновлювального ремонту транспортного засобу із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників зменшується на 17743,99 грн., що перевищує суму заявлених до відповідача вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, суд погоджується з доводами представниць відповідача та третьої особи про те, що висновок експерта на замовлення позивача був складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 06.06.2024, де показання спідометра транспортного засобу позивача складають 249577, в той час як станом на час огляду суб`єктом оціночної діяльності транспортного засобу 04.06.2024 показник спідометра склав 249272. Таким чином, за два дні перед оглядом експерта транспортний засіб позивача проїхав 305 км, і при цьому у протоколі огляду експерта вказані нові пошкодження транспортного засобу, які не зафіксовані у протоколі огляду оцінювача деформація складної рами дверей передніх правих з нижньої частини та розбитий габаритний ліхтар передній правий бічний.

Отже, вищевказані обставини суттєво знижують ступінь достовірності висновку експерта в частині остаточної суми відновлювального ремонту транспортного засобу із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, оскільки транспортний засіб міг отримати нові пошкодження, що не пов`язані з ДТП за участю відповідача, під час експлуатації після першого огляду оцінювачем 04.06.2024.

В підсумку суд зазначає, що позивачем та його представником було необґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 16347 грн. 14 коп. У задоволенні вимог про стягнення цієї суми шкоди слід відмовити.

4.3. Стосовно вимог про відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, суд зазначає наступне.

Зі змісту ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. 3 ст. 49, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вбачається, що фактичні підстави позовних вимог зазначаються позивачем чи його представником письмово у позовній заяві. Якщо позивач бажає змінити ці підстави, то про це має бути подана відповідна письмова заява.

В обґрунтування вимог про стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди представник позивача у позовній заяві вказав наступні підстави та відповідні їм обставини:

- позивач зазнав моральної шкоди, що виразилася в його душевних хвилюваннях, пов`язаних із самим фактом ДТП та переживаннями за свого сина, який був за кермом автомобіля;

- позивач зазнав душевних хвилювань після того, як дізнався, що його улюблений автомобіль не підлягає відновленню, оскільки вартість його ремонту значно перевищує його ринкову вартість;

- позивач залишився без єдиного транспортного засобу, а відповідача не хвилює той факт, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- позивачу додатково довелося вживати заходів щодо захисту свого порушеного майнового права, звертатися до судових експертів, страховика, наймати адвоката, витрачати на це свій час, кошти, що в цілому потребує додаткових зусиль в організації власного життя позивача.

Суд зауважує, що не підтверджуються жодним доказом посилання на те, що за кермом транспортного засобу перебував син позивача, а також що вартість ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість та що відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння. У судовому засіданні представник позивача визнав помилковість цих обставин та подав письмову заяву з приводу помилковості обставини про стані сп`яніння відповідача, проте письмової заяви про зміну підстав стягнення моральної шкоди до суду не подав.

Посилання на те, що позивач залишився без єдиного транспортного засобу також є недостовірними, оскільки судом встановлено, що після ДТП пошкоджений транспортний засіб продовжує використовуватися, а тому позивача не можна вважати таким, що залишився без транспортного засобу.

Щодо вжиття позивачем заходів стосовно захисту свого порушеного майнового права суд зазначає, що позивач не є власником пошкодженого з вини відповідача транспортного засобу. Відповідно, позивач не може відчувати таких інтенсивних душевних хвилювань внаслідок пошкодження транспортного засобу, які міг би відчути його дійсний власник. Крім того, внаслідок ДТП транспортний засіб залишився придатним для використання позивачем, який як до ДТП, так і після ДТП мав статус користувача транспортного засобу, а не його власника.

В підсумку суд вважає, що позивач та його представник не довели факту завдання позивачу внаслідок пошкодження чужого транспортного засобу такої інтенсивної моральної шкоди, яку можна було б виразити у грошовому еквіваленті та стягнути з відповідача. Тому, у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підстав для відшкодування позивачу судового збору суд не вбачає, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

В судовому засіданні 22.01.2025 представник позивача зробив заяву про надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

5.2. Позивач поніс витрати на оплату експертизи в сумі 4000 грн. на користь ФОП ОСОБА_6 , що підтверджується актом наданих послуг від 10.06.2016 квитанцією до прибуткового касового ордеру № 63 від 10.06.2024 на суму 4000 грн. від ФОП ОСОБА_6 за проведення експертизи.

Відповідно до ч. 6, 7, 8 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що витрати на підготовку експертного висновку на замовлення позивача підтверджуються достатньою кількістю доказів, при цьому такі витрати співмірні зі складністю відповідної експертної роботи та її обсягом. Разом з тим, такі витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

5.3. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Виходячи з позиції представниці третьої особи в судовому засіданні та у письмових поясненнях суд вважає, що вона скоріше заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вона активно оспорювала достовірність поданих позивачем доказів.

З витягу з договору № 3/4/2023 про надання послуг в сфері права вбачається, що МСТБУ уклало вказаний договір з адвокатом Висоцькою Х.О. Відповідно до пункту 5.2 договору вартість послуг складає 1000 грн., у яких замовник є третьою особою.

Відповідно до додаткової угоди № 115 до вищевказаного договору від 03.12.2024 вартість послуг за ведення цієї справи адвокатом в інтересах МТСБУ склала 1000 грн.

Суд вважає, що сума в розмірі 1000 грн. за надання третій особі правничої допомоги у цій справі відповідає складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, значенню справи для сторін. Вказана сума має бути стягнута з позивача на користь третьої особи.

5.4. Стосовно витрат на правничу допомогу відповідача суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 вказано, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

ВП ВС зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Згідно з договором про надання правничої допомоги № 67 від 14.11.2024 адвокат Манзар Т.В. та ОСОБА_4 уклали цей договір щодо надання адвокатом правової допомоги клієнту. Відповідно до п. 4.2 договору гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до договору.

У додатковому договорі до вищевказаного договору від 06.10.2025 адвокат Манзар Т.В. та ОСОБА_4 дійшли згоди, що оплата послуг адвоката за надання правничої допомоги у цій справі (підготовка відзиву, заяв, клопотань, представлення інтересів в суді) є фіксованою в сумі 25000 грн.

Згідно з квитанцією № 67 від 06.01.2025 ОСОБА_4 сплатив на користь адвоката Манзар Т.В. суму в розмірі 25000 грн. за підготовку відзиву, заяв, клопотань та представлення інтересів клієнта в судових засіданнях у цій справі.

Суд враховує, що у цій справі адвокат взяла участь у двох судових засіданнях сукупною тривалістю близько 3 годин та підготувала змістовний відзив обсягом 10 сторінок.

З урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, ціни позову та значення справи для відповідача, суд вважає співмірним та обґрунтованим розмір витрат відповідача на правову допомогу в сумі 12000 грн. Саме таку суму слід стягнути з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригорою, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: м.Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) судові витрати в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22 січня 2025 року.

Суддя Д. Б. Баронін