Справа №: 398/5830/24
провадження №: 2-о/398/38/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" січня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Голосеніної Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

представника заявника - адвоката Кошеленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його співмешканка - ОСОБА_3 , з якою він проживав без реєстрації шлюбу. З грудня 2002 року по вересень 2006 року заявник разом з співмешканкою мешкали у с.Василівка, Онуфріївського району у будинку, який належить на праві приватної власності заявнику. З вересня 2006 року по дату смерті ОСОБА_3 , заявник та померла мешкали у квартирі останньої - АДРЕСА_1 , де на даний час заявник і мешкає.

З 2003 року ОСОБА_3 було встановлено ІІ групу інвалідності, а у 2013 році її стан здоровя різко погіршився та заявник здійснював догляд за дружиною, вони проживала як одна родина, мали спільний бюджет.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . У шестимісячний термін заявник звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Також, заявнику відомо, що за життя ОСОБА_3 залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла племіннику ОСОБА_4 , проте останній до нотаріальної контори вчасно не звернувся, також не звертався до суду із заявою про продовження строку прийняття спадщини та, відповідно, спадщину не прийняв.

Встановлення факту спільного проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Просить встановити факт проживання з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з грудня 2002 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Олександрійської міської ради, надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без участі представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, з заявленими вимогами згоден, просить їх задовольнити.

Вислухавши представника заявника, пояснення свідків, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1994 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки від 25.07.2024 року КП «Житлогосп» за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 дійсно проживає за зазначеною адресою та до складу його сім`ї належить співмешканка та власниця житла ОСОБА_3 .

Згідно витягу акту огляду у МСЕК №061565 ОСОБА_3 мала другу групу інвалідності.

Відповідно до рішення про призначення допомоги від 28.08.2013 року ОСОБА_1 призначено допомогу по догляду та має утриманця ОСОБА_3 .

Згідно рішення про призначення допомоги від 24.03.2021 року ОСОБА_1 має на утриманця ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №1209 Олександрійським відділом ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області.

Згідно відповіді Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 25.09.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки останній не надав документів, які б підтвердили родинні зв`язки з померлою ОСОБА_3 .

З копії спадкової справи №411/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звертався ОСОБА_1 . Також, у матеріалах спадкової справи наявний заповіт від 30.04.1996 року, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до листа Першої олександрійської нотаріальної контори Кіровоградської області від 02.04.2024 року ОСОБА_2 повідомлено, що померла ОСОБА_3 склала на ім`я ОСОБА_2 заповіт та станом на 02.04.2024 року наявна спадкова справа, оскільки із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 . Проте, свідоцтво про право на спадщину не видано. Також повідомлено, що ОСОБА_2 пропущено строк прийняття спадщини.

Відповідно до ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 18.07.2024 року, яка міститься у матеріалах спадкової справи №411/2022, ОСОБА_2 відмовився від позовних вимог до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та провадження у справі закрито.

Допитані окремо у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що ОСОБА_1 та померла ОСОБА_3 жили як чоловік та дружина 20 років, проте шлюб не реєстрували, вели спільне господарство, турбувалися один про одного. У ОСОБА_3 був попередній шлюб, але давно розірваний та дітей у неї не було. ОСОБА_1 виконував всю домашню роботу, здійснював купівлю продуктів та ліків. Після того, як у ОСОБА_3 стався інсульт, ОСОБА_1 за нею доглядав та поховав.

Судом не встановлено жодної зацікавленості свідків у результаті розгляду справи, їх пояснення співвідносяться з іншими доказами по справі, а тому у суду не виникає сумніву у правдивості їх свідчень.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Слід зазначити, що інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема, у статті 74 СК України.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частин 2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім, власне, факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» наголошено, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. Суспільні зв`язки, що складаються в сім`ї, є глибоко особистими, багато в чому інтимними і ґрунтуються на почуттях любові та взаємної прихильності. В Сімейному кодексі України, порівняно з КЗпШС, збільшена кількість норм, які регулюють особисті немайнові відносини подружжя. Проте велика кількість особистих відносин між подружжям знаходиться поза сферою правового регулювання. В силу своєї делікатності та інтимності вони не піддаються зовнішньому впливу, що вказує на їх особливий характер. До особистих немайнових прав подружжя СК України відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права. Це право на материнство та батьківство; право на повагу до своєї індивідуальності; право на духовний розвиток; право на зміну прізвища; право на розподіл обов`язків та спільне вирішення питань життя сім`ї; право на особисту свободу.

Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст.7 СК України є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей.

Відтак, суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення, чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї, є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України № 6-148цс12 від 12 грудня 2012 року, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (частина 4 статті 263 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, з огляду на докази та пояснення свідків, які досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявник дійсно проживав разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з грудня 2002 року до дня смерті останньої, зі спільним побутом, тобто мали місце відносини, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю.

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення, оскільки відсутність документів про родинний зв`язок із спадкодавцем унеможливлює оформлення ним спадщини, тому звернення до суду є виправданим та правомірним. Вирішення цього питання в іншому порядку, окрім судового, є неможливим.

Таким чином, суд вважає доведеними факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 в період з грудня 2002 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Керуючись статтями 10,11,60,61,88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з грудня 2002 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Олександрійська міська рада Кіровоградської області, , місце знаходження: м.Олександрія, пр.-т Соборний, 59.

Суддя Т.В.Голосеніна