Провадження № 2-о/161/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романюк М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_10.

представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні брата

в с т а н о в и в :

26 липня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_10 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні рідного брата ОСОБА_2 , що зник безвісти. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрою і братом, та після смерті свого чоловіка ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала з братом за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут. Вказує, що основним джерелом існування заявника були доходи її брата ОСОБА_2 , який з 27 листопада 2023 року був призначений на посаду стрільця-санітара 2 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти ВОС-100915А/658, та з 30.03.3024 вважається зниклим безвісти. До зникнення безвісти брата заявник перебувала на його утриманні, оскільки вона ніде не працює та за відсутності страхового стажу не має можливості вийти на пенсію, отримує виключно державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я у Управлінні соціального захисту та ветеранської політики Луцької РЖА Волинської області. Заявниця звернулася до Військової частини НОМЕР_1 з письмовою заявою про виплату їй грошового забезпечення та додаткової винагороди, але отримала відмову. Встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні безвісти зниклого брата ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на отримання грошового забезпечення їй як особі, що перебувала на утриманні військовослужбовця.

Ухвалою судді від 08 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони Українив судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрою та братом, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Заявник ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі, її чоловік ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Згідно з витягом № 364/26-09 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , її неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 141 від 27 листопада 2023 року солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення з 27 листопада 2023 року на посаду стрільця-санітара 2 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роботи ВОС-100915А/658.

Відповідно до Акту службового розслідування, складеного заступником командира НОМЕР_3 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , витягу з наказу № 207 від 27 травня 2024 ркоу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування, солдат ОСОБА_2 вважається безвісти зниклим з 30 березня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій по захисту батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від країни терориста російської федерації.

17 червня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено про те, що виплата грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 не може бути здійснена у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Волинській області про отримані доходи ОСОБА_2 відомості в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору по ОСОБА_2 відсутні.

Відомості Головного управління ДПС у Волинській області про отримані доходи ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору містять інформацію про отримання Державної та соціальної матеріальної допомоги та соціальної виплати.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі

Стаття 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Згідно з ч.4 ст.6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

За положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими актами законодавства України.

Грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

В пункті 7 вказаного Порядку зазначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членом сім`ї, яка перебуває на утриманні військовослужбовця, є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать, зокрема непрацездатні.

Крім того, Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому отримання особою інших виплат не може бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні суду необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Утримання може бути повним або частковим. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Часткове утримання означає, що особа мала інші джерела доходів, однак допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують отримання заявником допомоги, яка надавалась постійно та була основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Такі обставини можуть бути підтверджені зокрема: листами ділового і особистого характеру, які містять відомості про перебування заявника на утриманні; довіреністю на право розпорядження грошовими коштами з рахунку; корінцями грошових переказів та іншими документами, які свідчать про одержання грошей або іншої допомоги (продуктових чи речових посилок тощо) від годувальника, які можна було б віднести до основного і постійного джерела засобів до існування.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту перебування на утриманні рідного брата, ОСОБА_1 посилалась на те, що встановлення такого факту дозволить їй реалізувати право на отримання грошового забезпечення як особі, яка перебувала на утриманні військовослужбовця.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Проаналізувавши надані заявником докази, під час розгляду даної заяви суд не встановив факту перебування заявника на утриманні брата, який зник безвісті 30 березня 2024 року. Надані заявником докази не є достатніми та переконливими доказами у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України для того, щоб суд беззаперечно дійшов висновку про те, що надавалася систематична грошова допомога, за рахунок якої ОСОБА_1 несла витрати на утримання житла, його ремонт, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо.

За таких обставин, оскільки із досліджених у судовому засіданні доказів не було встановлено, що заявник ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого брата ОСОБА_2 на час його зникнення безвісти, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення відповідного факту.

Керуючись статтями 77-80, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні брата відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 22 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк