Провадження № 2/686/1877/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

17 січня 2025 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Козубович А.Т.,

за участі представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом про встановлення факту, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 у період з січня 2016 року до моменту своєї смерті, а також мав з ОСОБА_4 взаємні права та обов`язки, як члени однієї сім`ї.

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 та відноситься до четвертої черги спадкування за законом, оскільки задовго до своєї смерті спадкодавець проживав разом із позивачем за адресою АДРЕСА_1 , де вів спільне господарство та мав з ним взаємні права та обов`язки однієї сім`ї. З відповідною заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, проте листом №01-16/170 від 04.04.2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи, які підтверджують факт проживання спадкодавця разом із позивачем не менше п`яти років до його смерті.

ОСОБА_2 позбавлений можливості оформити свої спадкові права належним чином, оскільки в порядку окремого провадження відповідач заперечує вищевказаний факт,а тому ОСОБА_2 вимушений звернутись до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач проживав разом з померлим ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та здійснював за ним догляд, піклування. Позивач забезпечив належні умови проживання ОСОБА_3 , готував йому їжу, купував усе необхідне з одягу, ліків та засобів першої необхідності. ОСОБА_3 допомагав позивачу по господарству та слідкував за будинком.Між ними склався взаємний побут, вони вели спільне господарство, встановили режим спільного користування житловим будинком.

Після смерті ОСОБА_3 позивач здійснив його поховання.

У зв`язку із складнощами при оформлені спадщини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання у встановленому порядку, не направив представника та не подав відзив на позов. При відсутності заперечень з боку позивача та його представника, суд вважає за можливе заочно розглянути справи та винести заочне рішення.

Допитаний в судовому засіданні свідок підтвердила факти та обставини, на які послався позивач.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_3 був одружений на матері позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження.

За матеріалами спадкової справи, що витребувані судом, ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_3 задовго до своєї смерті, з 2016 року, проживав разом із позивачем за адресою АДРЕСА_1 , де вів спільне господарство та мав з позивачем взаємні права та обов`язки однієї сім`ї. З відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, проте листом №01-16/170 від 04.04.2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи, які підтверджують факт проживання спадкодавця разом із позивачем не менше п`яти років до його смерті.

Позивач проживав разом з померлим ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та здійснював за ним догляд, піклування з 2016 року. Позивач забезпечив належні умови проживання ОСОБА_3 , готував йому їжу, купував усе необхідне з одягу, ліків та засобів першої необхідності. ОСОБА_3 допомагав позивачу по господарству та слідкував за будинком.Між ними склався взаємний побут, вони вели спільне господарство, встановили режим спільного користування житловим будинком.

Після смерті ОСОБА_3 позивач здійснив його поховання.

Вказані факти та обставини підтверджуються поясненнями сторін, показами свідка та зібраними доказами по справі.

Частиною 1 ст. 315ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів

Отже, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення заявленого факту.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 258,294, 315,319,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 у період з січня 2016 року до моменту своєї смерті, а також мав з ОСОБА_4 взаємні права та обов`язки, як члени однієї сім`ї.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2025 року.

Головуючий суддя: З.А.Чевилюк