Справа № 931/766/24
Провадження № 2/931/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 січня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2024 року представник позивача Плечук О.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебування у шлюбі та рішенням суду від 05 вересня 2013 року шлюб між ними розірвано. Позивач з відповідачем мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення відповідач проживав зі своїм батьком, а позивачка з дочкою у будинку своїх батьків. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 18 липня 2024 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилося 18 років, а отже аліменти за рішенням суду від 18 липня 2024 року не підлягають до подальшого стягнення. Із 01 вересня 2023 року ОСОБА_3 навчається на контрактній основі у Чернівецькому національному університеті ім. Юрія Федьковича. Навчання дочки вимагає значних фінансових витрат, які позивач здійснює самостійно, оскільки відповідач відмовився брати участь в оплаті за навчання дочки. Позивач всіма силами намагається надати дочці можливість навчатися та отримати якісну освіту, однак зробити це одноосібно вкрай важко, її дохід складається з нерегулярних заробітків в Польщі до 20 тисяч гривень в місяць. Відповідач є працездатною особою, станом на час подання даного позову проходить військову службу, де має стабільний достатній дохід. Таким чином, вважає, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку повинні надавати як позивач так і відповідач. Надання освітніх послуг згідно договору з навчальним закладом складає 31000 грн на рік; оплата за проживання в гуртожитку 8000 грн на рік. Витрати на навчання включають також придбання канцтоварів, навчальної літератури, проїзд до місця навчання. Крім того, доньці необхідні кошти на харчування, засоби гігієни, одяг та взуття.

Просить стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 на період навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Юрія ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення повнолітньою дочкою 23 років.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 23 грудня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 та витребувано у Головного управління ДПС у Волинській області інформацію про усі отримані доходи ОСОБА_2 за період з 01.09.2024 по 31.12.2024.

Позивач на її представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідками про доставку електронного документу (а.с.62 на звороті, 63 на звороті). 22 січня 2025 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 73).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду з відмітками «повертається», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 65). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін .

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 30 липня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 05 вересня 2013 року розірвано (а.с. 10-11).

За час шлюбу в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області 19 жовтня 2006 року, з якого вбачається батько дитини ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 9).

Рішенням Локачинського суду Волинської області від 18 липня 2024 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 29 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 25-27).

ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу спеціальності «Міжнародна інформація» факультету історії, політології та міжнародних відносин денної форми навчання Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича на контрактній основі, календарний термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою факультету історії, політології та міжнародних відносин Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича № 246 від 08.10.2024 року та копією студентського квитка (а.с. 12, 16).

Крім того, позивачем долучено копію договору про навчання у закладі вищої освіти №11-31 від 07.08.2023 року та копію договору №11-4 від 07.08.2023 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, які укладені між Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича та вступником ОСОБА_1 , її законним представником ОСОБА_1 , розмір плати за один рік становить 31000 грн (а.с. 13-14, 15).

Також, між ОСОБА_3 та Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича укладено договір №133 від 31 серпня 2023 року про надання у тимчасове користування ліжко-місця в житловій кімнаті, місць загального користування, меблів, сантехнічного та електричного обладнання у студентському гуртожитку та збереження майна Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича (а.с. 17-18).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи №561511 від 14.09.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Із платіжної інструкції № 0.0..1 від 23.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 16275,00 грн за навчання ОСОБА_3 (факультет історичний, група 206, курс 2, форма навчання денна) (а.с. 20).

Із платіжної інструкції № 0.0..1 від 09.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 4000,00 грн за проживання ОСОБА_3 в гуртожитку № НОМЕР_2 , кімната № НОМЕР_3 (а.с. 21).

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є повнолітньою, продовжує навчання, не працює, будь-яких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати для забезпечення навчання дочки (придбання навчальних посібників, канцелярських товарів, продуктів харчування, товарів загального вжитку, одягу, взуття, оплата проїзду, проживання та навчання) несе її мати ОСОБА_1 , що підтверджується наданими позивачем чеками та квитанціями до платіжної інструкції.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (далі-СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Враховуючи вищевикладене, однією з підстав для присудження до стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання є наявність у батьків можливості надати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин.

Із відповіді Головного управління ДПС у Волинській області № 11740/5/03-20-12-02-05 від 27.12.2024 року, наданої на виконання ухвали суду вбачається, що у III кварталі 2024 року ОСОБА_2 отримував доходи, а саме у липні сума доходу становила 20585,10 грн, у серпні 29272,16 грн, у вересні 25501,58 грн, однак станом на 26.12.2024 року в управлінні відсутні відомості щодо доходів отриманих за IV квартал 2024 року (а.с. 67-68).

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, отримує постійний дохід, з матеріалів справи не вбачається даних про незадовільний стан його здоров`я, сплату аліментів чи перебуванні на його утриманні інших осіб. Доказів іншого відповідачем суду не надано.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дочки, яка продовжує навчання на денній оплатній формі навчання; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний дохід, не подав жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, відсутність доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб, а також можливість одержання повнолітньою дочкою матеріальної допомоги і від матері ОСОБА_1 , яка також є працездатною, а відтак позовні вимоги належить задовольнити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Приймаючи саме таке рішення, суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дочки, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.

Одночасно суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 15.10.2024 (дата на відтиску штемпеля на конверті з позовною заявою), а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп, від сплати якого позивач була звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. ст. 141, 180-182, 183, 191, 200 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 273, 280, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2024 року і до закінчення навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Юрія Федьковича, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.01.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко