Справа № 144/691/23
Провадження № 22-ц/801/179/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуСправа № 144/691/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Антарис Агро» - Іващенка Володимира Миколайовича, на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року, ухвалу під головуванням судді Бондарук О. П. в залі суду в смт. Теплик, дата складення повного тексту ухвали невідома,

в цивільній справі № 144/691/23 за заявою Приватного підприємства «Антарис-Агро» про відстрочення виконання рішення суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У листопаді 2024 року Приватне підприємство «Антарис Агро» (далі ПП «Антарис Агро») звернулося в суд із заявою про відстрочення виконання рішення суду від 24.01.2024 у справі №144/691/23 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Антарис-Агро» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ПП «Антарис-Агро» до ОСОБА_1 , Теплицької селищної ради про скасування рішення Росошанської сільської ради №152 від 07.06.2016 про затвердження проекту землеустрою та Передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства.

Заява мотивована тим, що рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 24.01.2024 по цивільній справі №144/691/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зобов`язано ПП «Антарис-Агро» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:0048, площею 1,7 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , 35, АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу огорожі із даної земельної ділянки.

Заявник вказує, що у ПП «Антарис-Агро» незаконно захоплено 114 метрів квадратних земельної ділянки та належну підприємству огорожу довжиною 38 метрів, яку за рішенням суду відповідача зобов`язано демонтувати.

Такі незаконні дії на даний час розслідуються в рамках кримінального провадження №0000161 від 27.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в якому ПП «Антарис-Агро» є потерпілим. Однак в червні 2024 року ДВС відкрито виконавче провадження №75356873, на підставі якого з ПП «Антарис-Агро» вже стягнуто 32000 грн виконавчого збору, більше 15000 грн штрафних санкцій, а тому з метою недопущення подальшого порушення прав підприємства і збереження балансу інтересів сторін, заявник просить відстрочити виконання рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24.01.2024 у справі №144/691/23 на час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даною заявою до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року у задоволені заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст. 435 ЦПК України, пов`язує можливість здійснити відстрочення виконання судового рішення. На даний час рішення набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

В свою чергу, наявність кримінального провадження №0000161 від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не є підставою для відстрочки виконання рішення суду та матеріали справи не містять доказів того, що ПП «Антарис-Агро» є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочення виконання рішення суду заявником не надано.

Крім того, місцевим судом зазначено, що відсутнє й обґрунтування строку, на який заявник просить його відстрочити, оскільки не визначено строків чи окремої дати можливого закінчення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2024 року ПП «Антарис-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою заяву задовольнити в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Стадник І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для надання документів, які підтверджують повноваження Іващенко В. М. на подання від імені ПП «Антарис Агро» апеляційної скарги за правилами самопредставництва за законом або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом); надання доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу ОСОБА_1 копій поданих до суду документів та надання документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3028,00 грн , або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2024 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду на 21 січня 2025 року о 12:20 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволені заяви не взяв до уваги положення ст. 435 ЦПК України, зокрема ступінь вини відповідача у виникненні спору та стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Заявник наголошував, що спір виник не з вини ПП «Антарис Агро», також просив суд першої інстанції взяти до уваги, як доказ відеоматеріал газети журналістських розслідувань «ШАНС» розміщений в соціальній мережі ЮТУБ, в якому озвучено причину з якої у ПП «Антарис Агро» незаконно відібрали 114 м.кв. земельної ділянки та огорожу, яка внаслідок цього виявилась на земельній ділянці ОСОБА_1 .

Доводи особи, яка подала відзив апеляційну скаргу

27.12.2024 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 в якому звернула увагу на те, що доводи, на які посилається апелянт, є безпідставними, а оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

ПП «Антарис Агро» та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак представник ОСОБА_2 на адресу суду надав заяву, відповідно до якої просив провести судове засідання без їх участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 24.01.2024 року по цивільній справі №144/691/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зобов`язано ПП «Антарис-Агро» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:0048, площею 1,7 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , 35, АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу огорожі із даної земельної ділянки.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.05.2024 року апеляційну скаргу ПП «Антарис-Агро» залишено без задоволення, а рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24.01.2024 року залишено без змін.

20.06.2024 постановою державного виконавця у ВП №75356873 при примусовому виконанні виконавчого листа №144/691/23 від 06.06.2024 відкрито виконавче провадження.

02.09.2024 постановами державного виконавця у ВП №75356873 стягнуто з боржника ПП «Антарис-Агро» виконавчий збір та накладено арешт на грошові кошти боржника.

20.09.2024 та 31.10.2024 постановами державного виконавця у ВП №75356873 при примусовому виконанні виконавчого листа №144/691/23 від 06.06.2024 накладено штраф на боржника ПП «Антарис-Агро».

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право на звернення до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядку, передбачених чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як уже зазначалося, обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення, ПП «Антарис Агро» посилалося на те, що є потерпілим у кримінальному провадженні №0000161 від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, який, оцінюючи надані ПП «Антарис Агро» документи врахував, що самі по собі такі обставини не є підставою для відстрочки виконання рішення суду та матеріали справи не містять доказів того, що ПП «Антарис-Агро» є потерпілим у даному кримінальному провадженні, зокрема постанова слідчого про визнання потерпілим, пам`ятка потерпілого, також вказані обставини не підтверджують об`єктивну відсутність у відповідача можливості виконати рішення суду.

Суд вважає, що відстрочення виконання рішення не буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з дотриманням співмірності негативних наслідків для стягувача з інтересом боржника.

Інших доводів, як на підставу для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення ПП «Антарис Агро» не вказало.

Розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, однак заявник таких доказів суду не надав.

Враховуючи викладене, зазначені ПП «Антарис Агро» обставини в розумінні статті 435 ЦПК України не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24.01.2024 року по цивільній справі №144/691/23 або роблять його неможливим, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Отже доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційним судом не вирішувався спір по суті заявлених позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Антарис Агро» - Іващенка Володимира Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник