печерський районний суд міста києва
пр. № 2-8489/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю, та передано згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як визначено положеннями частини першої-третьої ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Позовні вимоги обґрунтовуються спричиненням шкоди, зокрема рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 459/1582/14-ц.

Із матеріалів, долучених до позовної заяви вбачається, що у справі № 459/1582/14-ц постановлено ухвалу від 19 листопада 2014 року у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Гвоздика П. О., Євграфової Є. П., Журавель В. І.

Крім того, долучено постанову від 23 грудня 2021 року у справі № 459/1582/14-ц, ухвалену Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.

За час своєї трудової діяльності, ще до призначення суддею, я працював в одному колективі разом із Журавель В. І. та Карпенко С. О. , мав дружнє спілкування.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що такі обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди.

Передати матеріали позовної заяви для виконання вимог пункту 15.4 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. В. Вовк