Справа № 482/2129/24
Номер провадження 2/482/308/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївського району, Миколаївської області, про визнання права на земельну частку (пай).

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району, Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай).

29.01.2000 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 та відповідно після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

В своєму позові позивач зазначила, що вона з 01.01.1995 року по 01.03.2000 року працювала та була членом КСП «Ленінська іскра».

З довідки ТДВ «Малинівка» вбачається, що згідно розпорядження Президента України по Новоодеському району Миколаївської області за №161 від 06.11.1992 року «Про невідкладні заходи реформування аграрного сектору економіки» колгосп «Ленінська іскра» (протокол загальних зборів №2 від 25.07.1992) після цього КСП «Ленінська іскра» реорганізовано в СЗАТ «Малинівка» (протокол загальних зборів №2 від 28.01.2000 року), в подальшому СЗАТ «Малинівка» реорганізовано в ТДВ «Малинівка» (протокол загальних зборів №1 від 01.03.2011 року), який є правонаступником всіх прав та обов`язків реорганізованих підприємств.

03.11.1995 року КСП «Ленінська іскра» Підлісненської сільської Ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області отримало державний акт на право колективної власності на землю серії МК, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 від 03.11.1995 року.

03.11.1995 року КСП «Ленінська іскра» отримало Державний акт на право колективної власності, яким передано КСП у колективну власність земельну ділянку. Позивач була включена до додаткового списку членів КСП за № 120, яким надано право на земельну частку (пай). Однак сертифікату на земельну частку (пай) позивач так і не отримала.

Відповідно до розпорядження Новоодеської райдержадміністрації від 25.06.1997 року №216, розмір земельної частки (паю) по КСП «Ленінська іскра» становить 10.7 в умовних кадастрових гектарах.

Уточнена вартість земельної частки (паю) по КСП «Ленінська іскра» становить: тридцять три тисячі чотириста тридцять грн.

У користуванні ТДВ «Малинівка» на підставі договору оренди землі, укладеного з Новоодеською міською радою, перебуває один невитребуваний земельний пай площею 10,6792 га, який залишився після розпаювання КСП «Ленінська іскра».

Оскільки наразі КСП ліквідоване, вона не має можливості звернутися до підприємства за отримання належної їй земельної ділянки, тому вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засідання позивач не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій вона підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення.

Представник відповідача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Суд перевіривши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 29 січня 2000 року, після одруження набула прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 29.01.2000 виданого Підлісненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області.

Земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України).

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 19 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішуються питання, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність.

Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.01.1995 року по 01.03.2000 рік перебувала у членах КСП «Ленінська іскра», що підтверджується записом у трудовій книжці (№0182152 від 01.03.1995р)

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

Згідно п.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (у редакції Закону України від 18 грудня 1990 року № 561-XII) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

03.11.1995 року КСП "Ленінська іскра" отримало Державний акт на право колективної власності на землю серія МК № 1.

Згідно Розпорядження Новоодеської РДА Миколаївської області від 25.06.1997 р. № 216, розмір земельної частки (паю) по КСП «Ленінська іскра» в умовно кадастрових гектарах становила 10,7 умовних кадастрових гектарів.

Уточнена вартість земельної частки (паю) по КСП «Ленінська іскра» становить: тридцять три тисячі чотириста тридцять грн.

У користуванні ТДВ «Малинівка» на підставі договору оренди землі, укладеного з Новоодеською міською радою перебуває один невитребуваний земельний пай площею 10.6792 га, який залишився після розпаювання КСП «Ленінська іскра», що підтверджується довідкою виданою головою ТДВ «Малинівка» Є. Слободніченко.

З довідки ТДВ «Малинівка» вбачається, що згідно розпорядження Президента України по Новоодеському району Миколаївської області за №161 від 06.11.1992 року «Про невідкладні заходи реформування аграрного сектору економіки» колгосп «Ленінська іскра» (протокол загальних зборів №2 від 25.07.1992) після цього КСП «Ленінська іскра» реорганізовано в СЗАТ «Малинівка» (протокол загальних зборів №2 від 28.01.2000 року), в подальшому СЗАТ «Малинівка» реорганізовано в ТДВ «Малинівка» (протокол загальних зборів №1 від 01.03.2011 року), який є правонаступником всіх прав та обов`язків реорганізованих підприємств.

Розпорядниками земель комунальної власності наразі є відповідні територіальні громади.

Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Згідно додаткового списку громадян на отримання земельної частки (паю) в КСП «Ленінська іскра» прізвище позивача вказане за номером 120.

Згідно довідки ТДВ «Малинівка» сертифікат на земельну частку (пай) ОСОБА_5 не видавався.

Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01 вересня 2003 року право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. До вручення КСП державного акта на право колективної власності на землю, власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках.

Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту, у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення розміром 10,7 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області за рахунок земель не розподілених, не витребуваних паїв, які розташовані на території колишньої Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області підлягають задоволенню.

У постанові ВС у справі № 181/257/19 від 29.09.2021 року зазначено «оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки нею доведено перебування у членах КСП «Ленінська іскра», отримання підприємством державного акту на право колективної власності на землю, та внесення позивача до списку громадян членів КСП.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївського району, Миколаївської області, про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення розміром 10,7 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області за рахунок земель не розподілених, не витребуваних паїв, які розташовані на території колишньої Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: В.О.Баранкевич