СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №645/6021/24
Провадження №2/547/118/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Самойленко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Матеріали позовної заяви надійшли до Семенівського районного суду Полтавської області за підсудністю на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.10.2024 за зареєстрованим місцем проживанням відповідачки ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 05.02.2016. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ведення спільного господарства. Почуття кохання та поваги один до одного давно втрачені. Подружні відносини між сторонами припинилися фактично з 2020 року, і наразі шлюб є формальним та зводиться лише до штампу в паспорті. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Відповідачка відмовляється від подачі до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим останній позбавлений самостійно (без згоди відповідача) реалізувати право на розірвання шлюбу, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 106 СК України, внаслідок чого і виник спір. Позивач просив судові витрати покласти на відповідачку.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачка ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, направлялися на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4).

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.02.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції у Полтавській області, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво повторно Семенівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, дата видачі 27.06.2017, актовий запис № 2 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ведення спільного господарства. Подружні відносини між сторонами фактично припинилися у 2020 році, шлюб є формальним. Спільних дітей сторони не мають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_1 , який бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідаки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. ст. 4, 76-81, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції у Полтавській області (орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво повторно Семенівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, дата видачі 27.06.2017), актовий запис № 2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачка ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складено 22.01.2025.

Суддя Л.М.Самойленко