Провадження № 2/592/1958/24
УХВАЛА

21 січня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 позивачка громадянка України звернулася до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом до відповідача й просить розірвати шлюб з відповідачем, громадянином Німеччини.

У заяві позивачка зазначила своє місце проживання та відповідача за адресою АДРЕСА_1 . Згідно інформації зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача у м.Суми не зареєстроване.

Вимоги позивачка мотивувала тим, що з лютого 2024 року відносини з відповідачем припинені. Проте у заяві не зазначено де вони з чоловіком проживали разом та не надано доказів на підтвердження цих обставин.

01.07.2024 ухвалою суду прийнято позовну заяву і відкрито провадження, судовий розгляд призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 20.08.2024 о 09-50 год. Судовий розгляд не розпочався.

Відповідач подав відзив та просив передати справу для визначення підсудності суддею Верховного Суду. Свою позицію мотивував, що до 01.06.2024 позивач та відповідач разом постійно проживали в Німеччині за адресою: АДРЕСА_2 . Потім позивачка стала постійно проживати з донькою в Німеччині за адресою: АДРЕСА_3 . На думку відповідача справа про розірвання шлюбу має розглядатися судом визначеним суддею Верховного Суду.

Позивачка подала відповідь на відзив. Заперечувала проти доводів позивача. Зокрема зазначила, що немає постійного місця проживання. Вона мешкає як у Федеративній Республіці Німеччина так і в Україні. До відповіді на відзив надала копію свого паспорту. Паспорт містить відмітку про взяття позивачки на консульській облік у в Генеральному консульстві України в Мюнхені з 19.12.2023 по 19.12.2024.У паспорті є відмітки про виїзд та в`їзд позивачки за межі України. Зокрема у період 2022-2024 років міститься ряд відміток про виїзд, остання 14.07.2024.

З наведеного вбачається, що позивачка надала суду неповну інформацію для визначення підсудності та розгляду справи, а саме щодо обставин проживання сторін. Вона зазначила місце проживання відповідача за адресою АДРЕСА_1 , що, як з`ясувалося, не відповідає дійсності. Через це твердження позивачки про те, що вона живе за зареєстрованим місцем проживання у м.Суми також викликає сумнів. Більше того надані копії документів та пояснень у заявах по суті справи вказують на те, що позивачка живе у Федеративній Республіці Німеччина.

Згідно з положеннями ст. 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Ухвалою суду від 20.08.2024 справу передано Верховному Суду для визначення підсудності суддею Верховного Суду.

Ухвалою судді Верховного Суду від 04.10.2024 відмовлено у визначенні підсудності та повернуто справу до суду.

При постановленні ухвали суддя Верховного Суду виходив з того, що у відповідності до Федерального закону Німеччини про реєстрацію (Bundesmeldegesetz) кожен, хто вселяється в квартиру, повинен зареєструватися в органі реєстрації протягом двох тижнів після вселення (§17). Реєстраційний орган видає зацікавленій особі письмове або електронне реєстраційне посвідчення на її вимогу, яке містить, зокрема, актуальні адреси місця проживання (§ 18).

Втім, документу із зазначенням актуальної адреси місця проживання ОСОБА_1 на території Федеративної Республіки Німеччина матеріали справи не містять.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.10.2024 призначено розгляд справи.

Представник відповідача до суду не з`явився але подав заяву у якій просив залишити позов без розгляду. Таку заяву мотивував тим, що відповідач не погоджується з вимогами позивачки оскільки ним ініційований аналогічний процес у Німеччині. На обґрунтування заяви надав лист Юридичної фірми Гмах Нойбергер і Колл. У листі зазначено, що процес розірвання шлюбу розпочато за місцем проживання подружжя у Німеччині у дільничному суді 84503 Альтеттінг. Проте до заяви не додано документів суду на підтвердження викриття означеного провадження. Зазначений лист юридичної фірми є недостатнім підтвердженням наявності справи у компетентному суді Німеччини.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.12.2024, представник позивача зобов`язався надати документи на підтвердження проживання позивачки на території Німеччини. Судове засідання відкладене на 21.01.2025, втім у судове засідання представник позивача та позивачка не з`явилися.

Згідно частини першої статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У даній нормі значення «суд встановлений законом» охоплюється значенням територіальної підсудності цивільних справ, що врегульовано ст.ст. 27, 29 ЦПК України.

Так згідно з частиною першою ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Проте у даній справі застосувати наведену норму неможливо, адже відповідач не має зареєстрованого місця проживання в Україні. Позивачкою до позовної заяви не надано доказів на підтвердження заявленого місця проживання відповідача.

Відповідач зазначає, що з позивачкою вони проживали разом у Німеччині, а потім вона змінила місце проживання та стала проживати окремо від нього але у Німеччині.

Позивачка надала копію свого закордонного паспорта у якому містяться відмітки про перетин кордону на пунктах пропуску іноземних країн. Відмітки у паспорті не дають чіткої інформації про місце проживання позивачки.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до статей 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» (№ 2709-IV) та нормами відповідних міжнародних договорів.

Закон № 2709-IV встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75 -77 Закону).

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону № 2709-IV встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

- хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

- юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Оскільки відповідач є іноземцем, ця справа є справою з іноземним елементом.

Положеннями статей 60, 63 Закону № 2709-IV встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до статті 75 Закону № 2709-IV підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Ураховуючи наведене у сукупності вбачається, що підсудність Ковпаківському районному суду м.Суми справи за поданим позовом залишилася невирішеною.

У позовній заяві позивачка не зазначила обставини у обґрунтування позову, а спільне місце проживання з відповідачем, докази на підтвердження цих обставин, чим порушено положення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких умов суд вважає, за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати усунути вказані недоліки, тобто зазначити обставини та докази на підтвердження спільного місця проживання з відповідачем, докази на підтвердження цих обставин. Ураховуючи те, що позивачка мала зареєстроване місце проживання у Німеччини, їй слід подати документи про зареєстроване місце проживання на території цієї країни.

Роз`яснити, що в іншому разі позовна заява на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України буде залишено без розгляду. Залишення позовної заяви без руху не є перешкодою для звернення до суду, а необхідністю приведення позивача до виконання вимог закону та сприяє доступу до правосуддя і розгляду справи у порядку визначеному законом у строк.

Керуючись ст.ст. 83, 95, 136, 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, запропонувавши у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Костенко