Дата документу 22.01.2025
Справа № 501/17/25
УХВАЛА

22 січня 2025 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) по справі за

позовом ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб попереднього слідства, прокуратури і слідства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб попереднього слідства, прокуратури і слідства, в якій просить стягнути з за рахунок державного бюджету на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 224 400,00 грн.

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14.01.2025 заяву залишено без руху.

На виконання ухвали суду позивач 22.01.2025 до суду заяву про усунення недоліків позову.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви та заяви про усунення недоліків, суд вважає, що позивач виконав вимоги суду частково, а тому строк усунення недоліків необхідно продовжити з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі №242/4741/16-ц (провадження №14-515цс19) вказано, що «з урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне вказати, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав. Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду».

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, стаття 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність"). Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має залучити як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Судова практика Верховного Суду свідчить про те, що співвідповідачами у справах стосовно відшкодування шкоди заподіяної незаконними діями органів державної влади, поряд з Державною казначейською службою України, мають бути самі органи державної влади, незаконними діями яких, на думку позивача, останньому заподіяно шкоду (постанова від 05.02.2020 у справі №640/16169/17).

В поданій позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що моральну шкоду йому було заподіяно саме внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, разом з тим вищевказані органи, не вказані позивачем в якості співвідповідачів у даній цивільній справі.

Таким чином, позивачу необхідно узгодити коло учасників справи та їх процесуальний статус із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків позовної заяви частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків зазначених судом.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, усуне недоліки, вказані в ухвалі, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко