справа № 619/7797/24
провадження № 2/619/171/25
РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі в режимі відеоконференції матеріали цивільної справи за позовною заявою заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 42460 грн. 99 коп.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04 червня 2019 року Дергачівським районним судом Харківської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходів боржника. Добровільно аліменти відповідач не сплачував, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду та отримала судовий наказ №619/2088/19, який направлено за місцем роботи відповідача ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», де з заробітної платні останнього утримувалися аліменти щомісячно до дати його звільнення у березні 2022 року. При цьому позивач зазначає, що з місця роботи виконавчий документ було надіслано до Дергачівського районного суду Харківської області замість того, щоб з відміткою про виконання або неповне виконання з наявною заборгованістю зі сплати аліментів на дату звільнення, повернути стягувачу, що передбачено нормами діючого законодавства України. З травня 2022 року відповідач розпочав службу в лавах Збройних сил України та самостійно, нерегулярно та не в повному обсязі продовжив перераховувати аліменти на утримання спільної дитини. Відповідно до Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2023 року №347, відповідача, звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 16.12.2023 року №129 РС, було звільнено з військової служби у запас. У зв`язку з втратою Дергачівським районним судом Харківської області виконавчого документу, яким передбачено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, ОСОБА_2 12.03.2024 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою, в якій просила видати дублікат судового наказу по справі №619/208819. Позивач звернулася до виконавчої служби за місцем проживання боржника. 04.04.2024 за заявою позивача було відкрито виконавче провадження №74625089. На даний час виконавче провадження здійснюється державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідач був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, проте аліменти сплачував нерегулярно, в результаті чого утворилася заборгованість. Станом на 01.09.2024 року заборгованість по сплаті аліментів складає 61 635,57 грн., що підтверджується розрахунком від Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заборгованість по сплаті аліментів на дитину сукупно дорівнює сумі виплат за чотири календарних роки.

Позивач вказує, що на даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Державним виконавцем вживаються заходи щодо стягнення аліментів, але вони безрезультатні.

Також позивач зазначає, що загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Тобто за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Згідно проведеного розрахунку за період з червня 2019 р. по серпень 2024 р. (включно) розмір пені складає: 575996,95 грн. (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість гривень 95 копійок). Поряд із цим ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. Загальна заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період (з червня 2019 р. по серпень 2024 р. включно) складає: 61635,57 грн. З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з боржника пеню у розмірі, що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно. Щодо сплачених сум відповідачем, то загалом за весь період виконавчого провадження відповідач сплатив суму у розмірі 182 559,56 грн. Позивач вважає, що кошти сплачені відповідачем є погашенням заборгованості за період з червня 2019 р. по серпень 2024 р. включно.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 61635,57 грн., що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно.

Представником відповідача, ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позивач під час звернення до суду надав завідомо не актуальний розрахунок заборгованості, який спростований державним виконавцем. Платник аліментів частково здійснював погашення заборгованості шляхом скерування грошових коштів безпосередньо позивачу. Позивач приховала такі відомості від державного виконавця з метою отримання розрахунку на завідомо збільшену суму. В свою чергу, державний виконавець, будучи абсолютно не повідомленим про вказані вище факти надав позивачу розрахунок без врахування таких платежів. Після того, як державному виконавцю було надано документи (які були попередню приховані з боку позивача) державний виконавець невідкладно сформував належний оновлений розрахунок заборгованості. Позовні вимоги позивача сформовані на підставі некоректних документів. Позивач умисно і протиправно вводить в суд в оману та надає суду завідомо недостовірні свідчення про заборгованість, приховуючи при цьому відомості про попередню отримані грошові кошти від платника аліментів. Не знати про існування попередню отриманих грошових коштів позивач не могла, оскільки вона отримувала їх на власні рахунки та очевидно вже витратила. Відтак, спочатку позивач ввела в оману державного виконавця та не надала свідчення про часткову оплату, отримала в такий спосіб завідомо збільшений розрахунок, після чого надала такі документи до суду. В тексті позовної заяви позивач вдається до вільного на власний розсуд трактування розподілення коштів в межах виконавчого провадження. Проте виключно державний виконавець фіксує та вказує в якому порядку розподіляються отримані в межах виконавчого провадження грошові кошти та відображує це в розрахунку встановленого зразка. У випадку незгоди будь-якої сторони в межах виконавчого провадження з даними розрахунку державного виконавця сторона має право оскаржити такий розрахунок протягом 10 днів від дати його отримання. Що стосується розрахунку, який наданий позивачем з текстом позову, такий розрахунок відповідачем не оскаржувався виключно з тих міркувань, що державний виконавець в добровільному порядку усунув недоліки попереднього розрахунку та надав новий актуальний розрахунок із позначенням всіх отриманих коштів. Копію актуального розрахунку відповідач надає та просить долучити до матеріалів справи. Також надає платіжні доручення та банківські виписки на підтвердження факту часткових оплат, про які замовчує позивач в тексті власного позову. В тексті позовної заяви вказується про нібито презумпцію вини відповідача перед позивачем. Вказані судження є абсурдними по своїй суті та спростовуються не лише загальновідомими принципами диспозитивності сторін та доказуванню в межах цивільного судочинства. Відповідач кожного місяця здійснює оплату аліментів на утримання спільної дитини позивача та відповідача. При цьому, у відповідача немає на правах власності авто транспортних засобів, окремого житла. Протягом тривалого часу платник аліментів сплачував аліменти у повному обсязі і належним чином. Проте, через ряд життєвих обставин, втрату роботи - фінансові можливості відповідача суттєво погіршились. Відповідач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Вказана обставина була достеменно відома позивачці. Більш того, у позивача станом на сьогоднішній день відсутній постійний заробіток. Наймолодша дитина позивача 2023 року народження, відповідно дружина позивача є непрацездатною з огляду на перебування нею у вимушеній декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. В задоволенні позовної заяви просила відмовити у повному обсязі.

Представник позивача, Вдовиченко О.І., надав суду заяву, з проханням розглянути справи без його участі та без участі позивача. Просив задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 , а доводи відповідача залишити поза увагою.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на зазначене у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши доводи сторін та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що судовим наказом від 04 червня 2019 року Дергачівським районним судом Харківської області стягнуто з відповідача, ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходів боржника.

Судовий наказ №619/2088/19, направлено за місцем роботи відповідача ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», де з заробітної платні останнього утримувалися аліменти щомісячно до дати його звільнення у березні 2022 року.

Позивач зазначила, що з місця роботи відповідача виконавчий документ було надіслано до Дергачівського районного суду Харківської області. Та у зв`язку з втратою Дергачівським районним судом Харківської області виконавчого документу, яким передбачено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, опозивач 12.03.2024 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою, в якій просила видати дублікат судового наказу по справі № 619/2088/19.

04.04.2024 за заявою позивача було відкрито виконавче провадження №74625089.

На даний час виконавче провадження здійснюється державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Станом на 01.09.2024 заборгованість по сплаті аліментів складає 61 635,57 грн., що підтверджується розрахунком від 17.09.2024 №83355 складеним головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Г. Єрмак.

В процесі розгляду справи представником відповідача надано новий актуальний розрахунок із позначенням всіх отриманих коштів.

Так, згідно наданого розрахунку від 08.11.2024 №7425089 складеним головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Г. Єрмак, загальна сума боргу станом на 01.11.2024 по аліментам складає 42460 грн. 99 коп.

При цьому розмір заборгованості по аліментам визначено державним виконавцем на підставі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» яким визначено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Відповідно статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Згідно проведеного розрахунку, складеного ОСОБА_2 за період з червня 2019 р. по серпень 2024 р. (включно) розмір пені складає: 575996,95 грн.

У 2019 році Велика Палата Верховного Суду суттєво змінила існуючий підхід щодо розрахунку пені та своєю постановою від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц відступила від усталеної практики ВСУ, запропонувавши новий порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів.

Згідно формули обрахування пені, вказаної у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року у справі №33/6020/16-ц, встановлено наступне: "заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України сума пені не може бути більшою, ніж 100 % заборгованості по аліментам.

Згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК України про позовну давність.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Так, згідно з розрахунком від 08.11.2024 №7425089 складеним головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Г. Єрмак, загальна сума боргу станом на 01.11.2024 по аліментам складає 42460 грн. 99 коп.

Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом,вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 СК України).

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і не договірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України сума пені не може бути більшою, ніж 100 % заборгованості по аліментам.

Оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, тому відповідно до положень ст.196 СК України з відповідача підлягає стягненню 100% заборгованості, яка згідно розрахунку державного виконавця становить 42460,99 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 42460 грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2025.

Суддя Л. В. Калиновська