Провадження № 2/357/470/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Лабика Руслана Романовича, за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 78 000 грн. страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника та 23 400 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2022 в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, поблизу буд. 82, відбулася дорожньо-транспортна пригода у якій водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ВАЗ 211120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого останній загинув на місці події. За фактом матеріали про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001376 від 22.06.2022, яке триває. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 211120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AT992356. В результаті вищевказаного ДТП ОСОБА_1 завдано шкоду. Представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату 78 000 грн. страхового відшкодування пов`язаного з витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника потерпілого. Оскільки станом на дату написання цієї позовної заяви, сторони не змогли досудово врегулювати питання щодо виплати страхового відшкодування, тому позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

13.11.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21.11.2024 засобами поштового зв`язку на адресу суду від представника відповідача Негрич С.Ю. надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що після звернення представника позивача до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, останнім здійснено виплату ОСОБА_1 в розмірі 44 000 грн. за понесені на поховання і спорудження пам`ятника потерпілому. Оскільки окрім матеріалів та робіт, необхідних для встановлення пам`ятника, позивачем було замовлено обладнання надмогильної плити, постаменту та елементів благоустрою (оградка, ваза, лава) на суму 56 760 грн., що не підлягають відшкодуванню. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

28.11.2024 від представника позивача - адвоката Лабика Р.Р., через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено про те, що відповідач не в повній мірі сплатив відшкодування. Позивач має право на отримання страхового відшкодування в порядку п. 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі, що не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (78 000 грн.). Вказано, що для отримання відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника необхідна наявність двох умов, а саме: 1) надання страховику документів, що підтверджують такі витрати; 2) пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Позивачем на підтвердження витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника було надано товарний чек № б/н від 04.04.2024 на суму 100 750 грн., накладну № 18 від 04.04.2024, фотографії встановленого надгробного пам`ятника, нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 . Надання інших доказів Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено. Звернуто увагу, що відповідач не взяв до уваги та не здійснив відшкодування за наступні витрати позивача, пов`язані з встановленням та виготовленням пам`ятника, а саме вартість матеріалів: гранітка - 19 500 грн., керамограніт - 7 700 грн. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» до визначення терміну поховання померлого входить також процедура облаштування та утримання місця поховання. Просить задовольнити позов.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем через систему «Електронний суд» копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, оскільки відповідач є користувачем підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Конверт з поштовим відправленням, відправлений на адресу позивача повернувся на адресу суду неврученим адресату. Представник позивача також є користувачем підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» по даній справі.

Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.06.2022 в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, поблизу буд. 82, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 211120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній від отриманих травм загинув на місці події.

24.06.2022 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/4939/22 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки ВАЗ 211120, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За фактом ДТП Білоцерківським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за № 0001376 від 22.06.2022, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке триває.

Факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.06.2022, актовий запис № 1464, та лікарським свідоцтвом про смерть № 555 від 23.06.2022, місце смерті - бульвар Олександрійський в м. Біла Церква.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 211120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 21.06.2022 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», відповідно до полісу № НОМЕР_3 .

Згідно копій накладної ФОП ОСОБА_4 № 18 від 04.04.2024 та товарного чеку до неї, ОСОБА_1 здійснила витрати на виготовлення надмогильної споруди ОСОБА_3 на загальну суму 100 750 грн., в т.ч.: заливка - 12 000 грн.; обмостка - 5 500 грн.; гранітка - 19 250 грн.; керамограніт - 7 700 грн.; пам`ятник 120х60 - 20 000 грн.; установка - 4 500 грн.; надгробна плита - 7 500 грн.; ограда гранітна - 17 000 грн.; лавка на ограді - 5 500 грн.; ваза сіра гранітна - 1 800 грн.

У матеріалах справи містяться фотокопія виготовленої ОСОБА_3 надмогильної споруди.

11.06.2024 представник позивача звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати ОСОБА_1 кошти на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника ОСОБА_3 в розмірі 78 000 грн.

ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового акта № ОЦВЗ-22-32-77777/1 від 11.09.2024, розрахунку страхового відшкодування та згідно з платіжною інструкцією № 49594 від 11.09.2024, ОСОБА_1 перераховано 44 000 грн. страхового відшкодування по договору № AT-992356 від 20.07.2021.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями частин 2, 5 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до пункту 27.1 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Нормами пункту 27.4 Закону № 1961-IV передбачено обов`язок страховика (МТСБУ) здійснити відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п. 35.1 ст. 35).

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був травмований ОСОБА_3 сталася 21.06.2022, смерть потерпілого настала на місці пригоди, тобто протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001376, досудове провадження триває.

Цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем ВАЗ 211120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що скоїв наїзд на потерпілого була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта».

ОСОБА_1 понесла витрати на виготовлення та спорудження надмогильної споруди ОСОБА_3 , які складають 100 750 грн. та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Отже відповідно до ст. 2 цього Закону до визначення терміну поховання померлого входить також процедура облаштування та утримання місця поховання.

Спорудження надгробного пам`ятника є складовою процедури облаштування та утримання місця поховання.

У свою чергу, спорудження надгробного пам`ятника передбачає не лише виготовлення та придбання надмогильного пам`ятника, а також його встановлення разом з іншими елементами (облаштування місця поховання).

З огляду на зазначене, твердження відповідача про те, що до витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника відноситься лише: заливка - 12 000 грн., пам`ятник - 20 000 грн., установка - 4 500 грн., та надгробна плита - 7 500 грн., суд вважає безпідставними та відхиляє їх.

На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6 500 грн.

З урахуванням зазначеного, загальний розмір витрат на спорудження надгробного пам`ятника для загиблого ОСОБА_3 не може перевищувати (12 х 6 500) 78 000 грн.

Зважаючи на часткову сплату відповідачем страхового відшкодування позивачу в розмірі 44 000 грн., суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі залишку несплачених витрат на спорудження надгробного пам`ятника в межах розміру, встановленого пунктом 27.4. Закону № 1961-IV, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 30 000 грн.

У даній справі суд враховує, що частина страхового відшкодування в розмірі 44 000 грн. виплачена позивачу 11.09.2024, при цьому з позовом на суму 78 000 грн. представник звернувся 04.11.2024.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 23 400 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що разом з позовом представником позивача надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме:

1) договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж1236 від 05.06.2024 між АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_1 , відповідно п.п. 1.1 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе обов`язок надати професійну правничу допомогу клієнту за подією, що сталась 21.06.2022, в результаті якої загину ОСОБА_3 ;

2) додаток № 1 до договору № Ж1236 від 05.06.2024;

3) детальний розрахунок робіт до договору № Ж1236 від 05.06.2024, складений 15.10.2024 на суму 23 400 грн.;

4) ордер серії АІ № 1739672 від 04.11.2024;

5) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7311/10 від 01.03.2019.

З наданих документів вбачається, що під час розгляду даної справи в суді зі сторони позивача були понесені та заявлені до стягнення судові витрати на правничу АО в розмірі 23 400 грн., в тому числі за послуги: консультація - 2 000 грн. (2 год.); підготовчі дії - 11 000 грн. (11 год.); підготовка та подання позовної заяви - 10 400 (10,4 год.).

Розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, які подані представником позивача, є безумовною підставою для їх відшкодування, адже цей розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказаний висновок, витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній судом частині вимог, тобто 38,46% від заявленої суми, що становить 8 999,64 грн. (23 400 х 38,46%), в іншій частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову пропорційно задоволеній судом частині, тобто в розмірі 1 164,57 грн. (3 028 х 38,46%).

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 30 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8 999,64 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 164,57 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», адреса: вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, м. Київ, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Цуранов