Номер провадження 2-з/754/1/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 від суми заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, встановленого для дитини відповідного віку.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Татунцем Владиславом Вікторовичем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 на підставі судового наказу від 20 вересня 2024 року Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/19425/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2024, до досягнення дитиною повноліття до набрання законної сили рішення суду у справі № 754/12427/24.

Вказана заява обґрунтована тим, що 12 вересня 2024 року відповідачу стало відомо про існування справи про стягнення аліментів у порядку позовного провадження (тобто справи № 754/12427/24). Відповідач, розуміючи про можливе стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вирішує звернутись до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, відповідно до якого суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. 13 вересня 2024 року було подано відповідачем до Голосіївського районного суду міста Києва заяву про видачу судового наказу.

22 листопада 2024 року Головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яблонською Дарію Вікторівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 про примусове виконання судового наказу №752/19425/24 від 20.09.2024, виданого Голосіївським районним судом м. Києва.

Представник позивачки вказує на недобросовісну поведінку відповідача, зловживання своїми процесуальними правами, приховування важливих обставини, що спричинило видання судового наказу від 20.09.2024 Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/19425/24, та, як наслідок, порушує матеріально-правові інтереси позивача від недобросовісних дій з боку відповідача, а також, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення представник позивачки наполягає на необхідності забезпечення позову у даній справі.

Дослідивши матеріали заяви, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2023 року у справі № 361/8953/21 (провадження № 61-8786св23) зазначено, що «при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 червня 2023 року у cправі № 925/731/18 вказано, що «не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21)».

Відповідно до висновків Верховного Суду в ухвалах від 23 березня 2020 року у справі № 757/34365/19, від 26 серпня 2020 року у справі № 950/2492/19 «оскільки позивач звернувся в суд з позовом звільнити його від сплати аліментів та заборгованості за ними, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки і не оскаржував виконавчий документ, на підставі якого проводиться стягнення з нього аліментів на користь відповідача (матері дитини), апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як зупинення стягнення за виконавчим документом».

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 81 ЦПК України).

Обраний позивачкою спосіб забезпечення позову фактично зупинить виконання судового наказу від 20 вересня 2024 року, виданого Голосіївським районним судом міста Києва у справі № 752/19425/24, натомість, відповідно до статті 150 ЦПК України зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні допускається виключно у випадку оскарження виконавчого документа.

Крім того, спосіб забезпечення позову, обраний позивачкою фактично зупиняє виконання судового рішення в іншій справі, яке набрало законної сили, а тому є неприпустимим.

З огляду на зазначене, підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів немає.

Керуючись ст. 149-154, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.01.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК