Провадження № 2/375/85/25
Рокитнянський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді: Антипенка В. П., за участю: секретаря судового засідання: Голованової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків у порядку регресу інфляційних втрат та 3% річних,
В обґрунтування позову вказав, що 30.07.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежного ахова компанія» (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - трасувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 079-133/000/190000017 (далі - Договір).
Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
22.02.2020 року о 16 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Воздвиженська 51, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач), та автомобіля марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , було завдано механічних пошкоджень, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.
Відповідно до Постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія Відповідача, який парував транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
Відповідно до рахунку №000000408 від 2.02.2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW», державний номерний знак « НОМЕР_1 », запала: 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 30 коп.
Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхуванням, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 30 коп.
Враховуючи вище наведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 30 коп.
На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Посилаючись на приписи ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, позивач просив стягнути із відповідача вказану суму виплаченого страхового відшкодування.
Ухвалою від 12.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 23.01.2025 постановлено справу слухати заочно.
Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подав.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.
Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2020 по справі № 758/3647/20, відповічача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
30.07.2019 ОСОБА_2 уклала із ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 079-133/000/190000017, відповідно до якого сторони передбачили виплату страхового відшкодування у випадку настання страхових ризиків, зокрема, і ДТП (п.9 договору). Франшиза за вказаним ризиком за домовленістю сторін складає 0% (п.14). Строк дії договору з 01.08.2019 по 31.07.2020. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 . Власником вказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 .
Пунктом 17 договору передбачено що вартість матеріального збитку визначається актом автотоварознавчого дослідження або калькуляції ТОВ «Аудатекс Україна» (на вибір страховика) чи рахунку СТО, письмово погодженим уз страховиком.
24.02.2020 ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою-повідомленням про страховий випадок, а 27.02.2020 із заявою про виплату страхового відшкодування, вказавши одержувача коштів ТОВ «ВОКС ЮНІОН».
Пошкодження автомобіля BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , були зафіксовані в акті огляду колісного транспортного засобу від 24.02.2020.
За даними МТСБУ, відомості про статус поліса і страховика за транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 , у реєстрі відсутні.
04.09.2020 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем було укладено договір про добровільне погашення боргу у порядку регресу № 20/0003.
Відповідно до п.3.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання платником умов договору, страховик має право розірвати договір в односторонньому порядку.
12.01.2021 на адресу відповідача позивач надіслав листа із повідомленням про одностороннє розірвання вказаного договору та пропозицією добровільно повернути кошти.
У зв`язку із тим, що відповідач виплачене страхове відшкодування позивач не повернув, позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
На переконання суду, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Суд не застосовує при вирішенні даного спору умови договору про добровільне погашення боргу у порядку регресу № 20/0003, оскільки вказаний договір було розірвано позивачем в односторонньому порядку 12.01.2021.
Однак, узгодження між страховиком та відповідальною за заподіяння збитків особою строку та порядку відшкодування шкоди з послідуючим розірванням таких домовленостей, не скасовує права страховика отримати таке відшкодування відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».
Судом не встановлено, що сторонами при укладенні договору добровільного страхування були передбачені будь-які обмеження у праві вимоги позивача до винуватця ДТП про відшкодування здійснених страхових виплат.
Матеріалами справи не підтверджується, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована. Матеріали справи також не містять інших доказів, які б свідчили про те, що відповідач звільняється від відшкодування збитків, спричинених ДТП, як це, зокрема, передбачено ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Судом встановлено, що порядок обрахунку суми страхового відшкодування та її виплати ОСОБА_2 повністю узгоджується із умовами договору страхування.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням наявності постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2020 по справі № 758/3647/20, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та яка набрала чинності, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не є винним у скоєнні ДТП, в результаті якої було заподіяно матеріальну шкоду забезпеченому транспортному засобу, який належить ОСОБА_2 .
За таких обставин суд дійшов висновку, що після виплати страхового відшкодування згідно укладеного договору, до позивача, у межах такої виплати, перейшло право вимоги (суброгації) до відповідача, який є відповідальним за заподіяні збитки.
Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування за наявності відповідних правових підстав для цього є грошовим зобов`язанням страховика. Тому в разі прострочення виконання даного зобов`язання до страховика може бути застосовано відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену статтею 625 Цивільного кодексу України.
Судом перевірено правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат та не встановлено порушення у здійсненні цих розрахунків.
А тому позов слід задовольнити повністю.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків у порядку регресу інфляційних втрат та 3% річних, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) грн. витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Рокитнянським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін:

позивач: Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», 04080, місто Київ вул. Кирилівська,40, код ЄДРПОУ 20602681.

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя В. П. Антипенко