Справа № 545/5377/24
Провадження № 2/545/394/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на 1/3 частку присадибної земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2007 року, виданого Тростянецькою сільською радого на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради від 19.07.2007 року № 69, зареєстрованого 15.10.2007 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району, житловий будинок з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, по 1/3 частці трьом співвласникам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.06.2010 року серії ЯИ № 671941, зареєстрованого 05.06.2010 року, земельна ділянка загальною площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вищевказаною адресою зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 . Нормативна грошова оцінка цієї земельної і ділянки становить 247794,18 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача- ОСОБА_3 помер, заповіт від імені останнього не складалися та не посвічувалися. 14.09.2021 року за заявою матері позивача- ОСОБА_2 та дружини померлого, про прийняття спадщини за законом Полтавською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за № 424. ОСОБА_1 подав заяву про відмову від належної йому частки спадщини батька. 13.01.2022 року відповідачці ОСОБА_2 державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контри було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_3 . Таким чином, на теперішній час співвласниками вказаного житлового будинку з господарськими будівлями є: ОСОБА_1 - на 1/3 частку, відповідачка- ОСОБА_4 - на 2/3 частки.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.04.2024 року у цивільній справі №545/1174/241 визнано за ОСОБА_2 право власності на: 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: :05:001:0274, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. М. Тростянець. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому колегія суддів Полтавського апеляційного суду в своїй постанові від 05.11.2024 року роз`яснила позивачу особисто звернутися до суду за захистом порушених прав чи інтересів в частині визнання за ним права власності на частину вказаної земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частку земельну ділянку площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 до позову додав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

За положеннями статті 2 ЦК України земельні відносини регулюються земельним законодавством.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду України від 22.05.2013 (справа № 6-3Зцс13), 20.05.2015 (справа № 6-21 бцс15), 03.06.2015 (справи № 205цс15, № 6-412цс15, № 6-217цс15) зазначено, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2007 року, виданого Тростянецькою сільською радого на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради від 19.07.2007 року № 69, зареєстрованого 15.10.2007 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району, житловий будинок з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, по 1/3 частці трьом співвласникам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с. 16, 17,). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.06.2010 року серії ЯИ № 671941, зареєстрованого 05.06.2010 року, земельна ділянка загальною площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вищевказаною адресою зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 . Нормативна грошова оцінка цієї земельної і ділянки становить 247794,18 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача- ОСОБА_3 помер (а.с. 16), заповіт від імені останнього не складалися та не посвічувалися. 14.09.2021 року за заявою матері позивача- ОСОБА_2 та дружини померлого, про прийняття спадщини за законом Полтавською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за № 424. ОСОБА_1 подав заяву про відмову від належної йому частки спадщини батька. 13.01.2022 року відповідачці ОСОБА_2 державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контри було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_3 (а.с. 18, 19). Таким чином, на теперішній час співвласниками вказаного житлового будинку з господарськими будівлями є: ОСОБА_1 - на 1/3 частку, відповідачка- ОСОБА_4 - на 2/3 частки. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.04.2024 року у цивільній справі №545/1174/241 визнано за ОСОБА_2 право власності на: 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: :05:001:0274, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. М. Тростянець. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37-38). Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.11.2024 року роз`яснено позивачу особисто звернутися до суду за захистом порушених прав чи інтересів в частині визнання за ним права власності на частину вказаної земельної ділянки (а.с. 39-45).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

За приписами ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Велика Палата ВС в постанові від 16.06.2020 року (справа №689/26/17) дійшла наступного висновку враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Стороною відповідача позов визнаний у повному обсязі, і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивачки, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права власності на земельну ділянку.

Судові витрати суд вважає залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на 1/3 частку присадибної земельної ділянки- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частку земельну ділянку площею 0,1416 га, кадастровий номер :05:001:0273, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. О. Зуб