Провадження № 6/712/35/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі - БІЛИК О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , стягувач ПАТ Акціонерний банк «Укргазабанк», приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною заявою, просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду її за межі України, яке було застосовано до неї на підставі ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 березня 2021 у справі № 712/510606/16.
Зазначила, що 05.01.2025 вона в`їхала на територію України.
Заявник у заяві просить скасувати їй тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки з 2019 року вона з малолітнім сином ОСОБА_3 проживає на території королівства Іспанія.
Ураховуючи вимоги ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.03.2021 вона не може приїхати до свого сина, який залишився один без батьківського піклування.
Заявник в судове засідання не з`явилася, від її представника ОСОБА_4 надійшла до суду заява про розгляд заяви без його участі та участі заявника.
Державний виконавець в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Представник стягувача в судове засідання не з"явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали додані до заяви, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».
Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Заявник у заяві вказує про безпідставність подальшого застосування до неї тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.
Оскільки застосовування в подальшому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України значно обмежує права ОСОБА_1 , а тому встановлене судом обмеження підлягає скасуванню.
Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями12,13,17,81,259, 441 ЦПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

Головуючий: С.Є. ТОКОВА