Справа № 559/4631/24
Провадження № 2/559/285/2025
У Х В А Л А

20 січня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєв С.В.

секретаря судового засідання Франчук А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Боржецького О.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дубно в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Войцехівський Олександр Володимирович, до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «OptiLat» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Войцехівський О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «OptiLat» про визнання договору недійсним.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 26.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду.

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 подав заяву про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що справа взагалі не підсудна судам України. Зазначає, що відповідно до вимог ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Вказана справа в розумінні п. 2 ч. 1 ЗУ «Про міжнародне приватне право» є справою з іноземним елементом, а тому підстави визначення підсудності передбачені ст. 76 вказаного закону.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Згідно тексту оспорюваного договору, він був укладений на території Латвійської республіки, а домовленість про підсудність згідно Додаткової угоди від 26.07.2023, стосується виключно сторін договору. Дана справа не є спором між ОСОБА_2 та ТзОВ «OptiLat», тому укладена ними угода про вибір суду, на яку посилається сторона позивача, не стосується правил вибору суду позивачем ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Боржецький О.Л. заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі, зважаючи на те, що сторони спірного договору - ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «OptiLat» - передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, а сам договір виконувався, як стверджує ОСОБА_2 , на території України, отже справа підсудна судам України.

Окрім того, у ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» існує пряма імперативна норма, відповідно до якої суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про визнання договору недійсним. За змістом ч.1 ст. 19 ЦПК України, саме цивільні суди України розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Просить відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

У статті 76 вказаного закону визначено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Частиною 1 ст. 20 міжнародного договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах встановлено, що суди кожної з Договірних Сторін компетентні розглядати цивільні, сімейні та трудові справи, якщо відповідач має на її території місце проживання.

Частиною 1 ст. 39 закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що будь-які спори щодо застосування положень цього Закону та законів, прийнятих на виконання цього Закону, можуть бути предметом розгляду в суді України, якщо одна із сторін у справі - фізична особа.

За приписами ч.1 ст. 16 закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч. 1 ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Відповідно до ст. 76 закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження.

Сторонами у даній справі є: позивач ОСОБА_1 - громадянин України, відповідач 1 ОСОБА_2 - громадянин України, та відповідач 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «OptiLat» - іноземний елемент.

Один з відповідачів ОСОБА_2 , який діє в цьому процесі самостійно, є громадянином України, зареєстрований і має постійне місце поживання на території України, володіє цивільною правоздатністю та дієздатністю за законами України, тому згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція українського суду поширюється на будь-який юридичний спір за участю такої особи.

Зважаючи на те, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , справа підсудна Дубенському міськрайонному суд Рівненської області.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, заява Саюк П.І. про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Войцехівський Олександр Володимирович, до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «OptiLat» про визнання договору недійсним залишити без задоволеня.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Макеєв