Провадження № 2/161/1122/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Гриня О.М., за участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина.

1.1. Позиція позивача.

29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

Як підставу позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини. З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.112 СК України просить суд розірвати шлюб між сторонами, а також залишити проживати дитину разом з нею.

В підготовче засідання позивач не прибула, але у позові просить суд розглядати справу за її відсутності.

1.2. Позиція відповідача.

Відповідач у письмовій заяві позов визнав та просив суд розглядати справу за його відсутності.

1.3. Рух справи.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху.

11 листопада 2024 року позивач усунула недоліки позову шляхом доплати судового збору.

Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

2. Мотивувальна частина.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 12 липня 2018 року Виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що був складений актовий запис №03.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у шлюбі, у сторін народився син ОСОБА_3 .

Наразі дитина фактично проживає разом з матір`ю.

Судовим наказом Сокальського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року №454/2724/21 вирішено, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідент. № НОМЕР_1 ), проживаючого по АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідент. № НОМЕР_2 ), проживаючої в с.Сілець, Червоноградського району, Львівської області, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, спірні правовідносини виникли з приводу розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з одним із подружжя та врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).

2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (частини третя та четверта статті 56 СК України).

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України).

2.3. Позиція суду.

2.3.1. Щодо розірвання шлюбу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю» роз`яснено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення.

2.3.2. Щодо вимоги про проживання дитини разом з матір`ю.

У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року №200/952/18 викладена правова позиція, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

В даному випадку спір між сторонами стосовно визначення місця проживання дитини відсутній, а тому їх спільну дитину слід залишити проживати разом з матір`ю.

2.3.4. Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки суд задовольнив позов повністю, але відповідач, до початку розгляду справи по суті визнав позов, на підставі положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідач на користь позивача слід стягнути 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду, а решту судового повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.142, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований 12 липня 2018 року Виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області, про що був складений актовий запис №03.

Неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), який був сплачений згідно квитанції АТ «Ощадбанк» від 23 жовтня 2024 року №120. Оригінал цієї квитанції залишити в матеріалах справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 21 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ