КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/6251/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1013/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.

розглянувши упорядку письмового провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року, ухваленого під головуванням судді Савицького О.А.,-

встановив:

У лютому 2022 року ПрАТ «АТ «Київводоканал» звернулось до суду із названим позовом.

ПрАТ «АТ «Київводоканал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 35 267 грн 54 коп., 3 % річних у розмірі 3 166 грн 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 204 грн 45 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн 00 коп.

08 серпня 2023 року представником позивача подано уточнений розрахунок заборгованості з урахуванням строку позовної давності, згідно з яким заборгованість відповідача за період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2021 року становить 27 523 грн 05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не сплачував кошти за надані послуги за період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2021 року, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 27 523 грн 05 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 36 662 грн 25 коп., з яких: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 27 523 грн 05 коп.; 3 % річних у розмірі 1 786 грн 36 коп.; інфляційні втрати у розмірі 4 871 грн 84 коп.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «АТ «Київводоканал» просить рішення суду від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» про стягнення із відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2021 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПрАТ «АТ «Київводоканал», яке перейменоване на ПрАТ «АТ «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору, у разі відмови, така відмова має бути оформлена письмова та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи поданий позов, ПрАТ «АК «Київводоканал» зазначило, що відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі публічного договору, який був опубліковано 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) відносно кв. АДРЕСА_2 , та має заборгованість за період із 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2021 року: за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення у розмірі 27 523 грн 05 коп.; 3 % річних у розмірі 1 786 грн 36 коп.; інфляційні втрати у розмірі 4 871 грн 84 коп.

На підтвердження позовних вимог товариство надало: копію повідомлення про публічний договір та договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води на підставі публічного договору, який був опубліковано 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510); довідку про розмір заборгованості; розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2017 року по грудень 2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Звертаючись до суду із позовом ПАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Так, відповідач не відмовлявся від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення ПрАТ «АК «Київводоканал» відповідачем заперечень щодо договірних умов.

Доказів неотримання послуг з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 відповідачами не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеним обов`язок ОСОБА_1 по оплаті наданих послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Відтак, позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги є обгрунтованими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції взято до уваги новий розрахунок ПрАТ «АК «Київводоканал» з урахуванням строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційні втрати за період 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок ПрАТ «АК «Київводоканал» щодо заборгованості ОСОБА_1 є безпідставним та не відповідає обставинам справи, колегія суддів оцінює критично, оскільки апелянтом вказаний розрахунок жодними належними та допустимими доказами не спростовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год 30 хв.

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» заборонено нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням.

Звертаючись до суду із позовом, ПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути із ОСОБА_1 3% річних та інфляційні втрати за період з лютого 2017 року по 31 грудня 2021 року.

Враховуючи, що дія постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» не розповсюджується на вказаний період позовних вимог, відтак, посилання ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах закону.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 лютого 2024 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 20 січня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник