Провадження № 2/357/1032/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

21 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

30.10.2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 36 320 грн.40 коп. та судових витрат в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 лютого 2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № . Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Строк дії договору 15 днів, дисконтна (знижена) процентна ставка 1,5% на день (547,5% річних), процентна ставка позаакційна (базова) 2,5% на день (912,5% річних) фіксована, дата повернення позики 16.02.2024. На період строку дії позики нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,5% за кожен день користування позикою. У випадку користування позикою понад строк, з наступного дня після спливу строку, нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,5% на день перераховується і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 46 350,00 гривень, проценти нараховувалися по 28.10.2024 року включно.

01.03.2024 в сумі 5 412,00 грн. та 03.04.2024 в сумі 4617,60 відповідачем була здійснена часткова сплата заборгованості перед позивачем на загальну суму 10 029,60 грн. Отже, станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 36 320,40 гривень.

Ухвалою судді від 05.11.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, ТОВ «Іннова Фінанс» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення судом.

Відповідно до ч.3ст.211 ЦПК Україниучасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до суду не подано.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, постановив провести заочний розгляд справи.

Оскільки розгляд справи проводився судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 лютого 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, а також підписано таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику та паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 договору Товариство надає для відповідача позику в розмірі 6000 грн 00 коп шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальниці, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути позику у погоджений умовами договору строк та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 цього договору, його додатків. Мета отримання кредиту - для власних потреб; процентна ставка - фіксована; дисконтна (знижена) процентна ставка - 1,5% на день (547,5 річних); процентна ставка позаакційна (базова) - 2.5 % на день (912,5 % річних) (п.1.1.5 договору).

За положеннями п.1.2 розділу 1 договору строк позики (строк дії договору) становить 15 днів.

Згідно з п.1.3 розділу 1 договору орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково; дата надання позики 01.02.2024; дата повернення позики 16.02.2024.

На період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,5% (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою (п.1.5 розділу 1 договору).

Відповідно до п.1.5.1 розділу 1 у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього Договору з першого дня дії Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами.

Згідно з п.1.6 розділу 1 договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.5% на день (з урахуванняи Програми Лояльності ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", Правил акції ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" "Повторний кредит") перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою.

За приписами п.1.8 розділу 1 вказаного договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в п.1.2 та або п.1.3 договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № від 01.02.2024 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику», підписаного ОСОБА_1 01.02.2024 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором p9096cbak, зі змісту якого вбачається: сума позики 6000,00 грн; строк позики: 15 днів; проценти за користування позикою 1350 грн, реальна річна процентна ставка 13852,27%, загальна вартість позики 7350 грн.

Така ж інформація стосовно розміру позики, строку її повернення, відсотків за користування позикою була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний ним електронним підписом - одноразовим ідентифікатором qfy4dxdos. (а.с.46-51).

Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти у розмірі 6000 гривень шляхом безготівкового переказу на картку, яка зазначена ОСОБА_1 в розділі 6 договору позики «Реквізити сторін», що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19754-1354-85250972 від 01.02.2024 (а.с.43).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 46 350,00 грн.. , з яких 6000 гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 40 350,00 гривень заборгованість за процентами (14 000 х 2,5% х 248);

01.03.2024 в сумі 5 412,00 грн. та 03.04.2024 в сумі 4617,60 відповідачем була здійснена часткова сплата заборгованості перед Позивачем на загальну суму 10 029,60 грн.

Отже, позивач вважає, що станом на день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 36 320,40 гривень.

Згідно положень ст.ст.3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 01.02.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 . Договору надання грошових коштів у позику № в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі 6000,00 грн.

За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, аст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № у розмірі 46 350,00 грн. Позивач нараховував проценти по 28.10.2024 року включно. Отже, 6 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 40 350,00 грн. - заборгованість за процентами (14 000 х 2,5% х 248);

Встановлено, що 01.03.2024 відповідач повернула позивачу 5 412,00 грн. та 03.04.2024 повернула 4617,60 грн. Отже, відповідачем була здійснена сплата заборгованості перед позивачем на загальну суму 10 029,60 грн. Позивач вважає, що станом на день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 36 320,40 гривень.

Однак, вирішуючи питання в частині нарахованих та стягнутих процентів за користування кредитом суд приходить до такого висновку .

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суду не надані належні докази розрахунку на підтвердження наявності у відповідача заборгованості на суму 36320,40 грн., докази погодження іншого строку кредитування, пролонгування позики. Зокрема, відсутній обґрунтований розрахунок боргу по відсоткам. Ні позивач, ні відповідач не обґрунтували зарахування сплаченої відповідачем суми 10 029,60 грн. (чи в рахунок тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій). Суд звертає увагу, що дана сума (10 029,60 грн.) є більшою від сукупної вартості позики, а тому не відомо що саме було погашено відповідачем. При цьому, позивач відносить дану суму в погашення загального боргу, без належного розрахунку, без визначення періоду, відсоткової ставки. В даному випадку, з урахуванням обставин цієї справи та факту порушення відповідачем строку розрахунку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача лише суму боргу по тілу кредиту 6000 грн., а суму нарахованих відсотків, суд вважає недоведеною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до стягнення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №118 від 22.10.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Оскільки позов задоволено на 16,52 %, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 400,18 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 525,526, 530, 611, 612, 624, 625, 1046, 1048, 1050, 1078 ЦК України, ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» () заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № від 01 лютого 2024 року у розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» () судовий збір в сумі 400,18 гривень ( чотириста гривень, 18 копійок ).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола