Справа №173/1350/24
Провадження №2/173/112/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні. за правилами загального позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 року до суду звернувся позивач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

08.05.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

12.06.2024 року Розпорядженням № 155 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ справа передана на розгляд судді Петрюк Т.М.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2024 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 25.09.2024 року.

25.09.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 22.01.2025 року.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 287 227 грн. 24 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

1.22.04.2021 кредитний договір №101, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 84000 грн.;

2.04.12.2021 кредитний договір №301, за яким Позичальнику кредит у видано кредит у сумі 115248 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 склала:

1)По кредитному договору від 22.04.2021 № 101 - 134578.14 грн., з яких: 84121.45 грн. - заборгованість за кредитом; 50456.69 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;

2)По кредитному договору від 04.12.2021 № 301- 152649.1 грн., з яких: 94279.2 грн. - заборгованість за кредитом; 11.83 грн. - заборгованість процентами; 58358.07 грн. - заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.02.2024 склала 287227,24 грн.

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається, між сторонами виник спір з кредитних правовідносин.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22.04.2021 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір № 101 на підставі якого відповідачеві виданий кредит у сумі 84 000.00 грн. та 04.12.2021 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір № 301 на підставі якого відповідачеві виданий кредит у сумі 115 248.00 грн., що підтверджується копіями заяв про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспортами споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Надані суду копії заяв про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспортів споживчого кредиту містять підписи відповідача ОСОБА_1 , та банку, містять особисті дані відповідача ОСОБА_1 та істотні умови договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитами та комісій. Таким чином, у розумінні статті 207 ЦК України кредитні договори були укладені АТ «ПУМБ» з відповідачем ОСОБА_1 .

Крім того, положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Судом встановлено, що укладені між сторонами договори раніше не оспорювалися та не визнавалися судом недійсними. Крім того, відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованості та виписок по особовим рахункам відповідача вбачається, що відповідач активно користувалася виданими їй кредитними коштами, отримувала їх та періодично вносила грошові суми на погашення кредиту, що підтверджується розрахунками заборгованостей, доданими до позовної заяви, та виписками по особовому рахунку відповідача, тобто відповідач фактично виконувала умови укладених договорів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що банк виконав взяті на себе зобов`язання за укладеними кредитними договорами, надавши відповідачеві, відповідно до умов кредитного договору № 101 кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 60 000.00 грн., який пізніше було збільшено до 84 000.00 грн., що підтверджується копією Довідки про збільшення кредитного ліміту та кредитні кошти в сумі 115 248 грн., відповідно до кредитного договір № 301, що підтверджується копією платіжної інструкції № TR.54228680.1566150.8810 від 04 грудня 2021 року.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Уклавши із акціонерним товариством АТ «ПУМБ» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 , порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 01.02.2024 склала:

-По кредитному договору від 22.04.2021 № 101 - 134578.14 грн., з яких: 84121.45 грн. - заборгованість за кредитом; 50456.69 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;

-По кредитному договору від 04.12.2021 № 301- 152649.1 грн., з яких: 94279.2 грн. - заборгованість за кредитом; 11.83 грн. - заборгованість процентами; 58358.07 грн. - заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.02.2024 склала 287227,24 грн.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договорами.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитам та комісією, так як ці умови передбачені умовами кредитних договорів і відповідач, підписавши складові кредитних договорів та отримавши кредитні кошти, погодилася з ними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, та враховуючи, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 446.73 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (юридична адреса: 04070 м. Київ вул. Андріївська, 4, ) заборгованість станом на 01.02.2024:

-По кредитному договору від 22.04.2021 № 101 - 134578.14 (сто тридцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят вісім гривень 14 копійок) грн., з яких: 84121.45 грн. - заборгованість за кредитом; 50456.69 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;

-По кредитному договору від 04.12.2021 № 301- 152649.1 (сто п`ятдесят дві тисячі шістсот сорок дев`ять гривень 10 копійок) грн., з яких: 94279.2 грн. - заборгованість за кредитом; 11.83 грн. - заборгованість процентами; 58358.07 грн. - заборгованість за комісією.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 287227,24 грн (двісті вісімдесят сім тисяч двісті двадцять сім грн. 24 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (юридична адреса: 04070 м. Київ вул. Андріївська, 4. ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 446 (три тисячі чотириста сорок шість) грн. 73 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.01.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 23.01.2025 року

Дата набрання законної сили: 22.02.2025 року