22.01.2025 Справа № 756/5744/24
Справа № 756/5744/24
Провадження № 2/756/368/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Тихої О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Макущенка М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей квартири,

УСТАНОВИВ:

03.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей квартири.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 . З 2014 року відповідач, який є сином позивача, чинить перешкоди у користуванні квартирою, не пускаючи позивача до помешкання. Не маючи змоги потрапити до квартири позивач позбавлений можливості сплачувати за комунальні послуги, тобто приймати участь як співвласник у витратах по утриманню майна, ключів від квартири в нього також немає. З даного приводу він звертався до Оболонського УП ГУНП у м. Києві, проте йому роз`яснили право на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2018 був встановлений порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , згідно з яким позивачу, який також діяв в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , у користування виділено кімнату площею 19,8 кв.м, а відповідачу ОСОБА_3 - кімнату площею 12,5 кв.м., у спільному користуванні залишено кухню - 14,10 кв.м, вбиральню - 1,2 кв.м, ванну кімнату - 2,6 кв.м, коридор - 8,9 кв.м та балкон - 3,4 кв.м., проте вказане рішення відповідачем не виконується.

У зв`язку з тим, що тривалий час позивач не може потрапити до квартири, користуватися належним йому майном, оскільки з боку відповідача чиняться перешкоди, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 15.05.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 02.10.2024, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав. Зазначив, що він є співвласником спірної квартири, зареєстрований у ній, там залишилися його особисті речі, син до помешкання його не пускає, змінив замки на вхідних дверях, доступу до квартири він не має з 2014 року, зараз живе в однокімнатній квартирі у Броварах. У 2018 році за рішенням суду йому та відповідачу був встановлений порядок користування квартирою і йому було виділено у користування одну кімнату, проте відповідач вказане рішення суду не виконує. Приблизно раз на тиждень він приходив до спірної квартири, де живе син із сім`єю, залишав записки, звертався до поліції з заявами про те, що йому чиняться перешкоди у користуванні житлом, проте йому роз`яснили, щоб він звертався до суду з позовом з приводу вказаного спору.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити з огляду на те, що позивачеві, який є співвласником спірної квартири, відповідачем чиняться перешкоди у користуванні житлом, чим порушуються права позивача.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що батька до квартири не пускає, бо той приблизно у 2017 році чинив безлад у квартирі, з позивачем стосунки погіршилися, коли він вдруге одружився. Він готовий через сина віддати усі особисті речі позивачу, які залишилися у квартирі. Що саме залишилося - він не знає, речі зберігаються в окремій кімнаті, куди він не заходить. Зазначив, що батькові є де жити, до смерті матері у 2017 році батьки проживали на дачі у с.Стайки Обухівського району м. Києва, потім батько продав будинок і зараз проживає у квартирі у Броварах. Про існування рішення Оболонського районного уду м. Києва від 29.01.2018, яким встановлений порядок користування спірною квартирою між ним та позивачем, він не знав.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2018, яке набрало законної сили 01.03.2018, у справі № 756/1406/17-ц за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування житловим приміщенням встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , згідно з яким позивачу ОСОБА_1 у користування виділено кімнату площею 19,8 кв.м, відповідачу ОСОБА_3 - кімнату площею 12,5 кв.м., у спільному користуванні залишено кухню - 14,10 кв.м, вбиральню - 1,2 кв.м, ванну кімнату - 2,6 кв.м, коридор - 8,9 кв.м та балкон - 3,4 кв.м. (інформація щодо дати набрання рішенням законної сили отримана судом з відкритого джерела - Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/72175067).

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.03.2006.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини того, що сторони у справі є співвласниками спірної квартири, визнано сторонами під час розгляду справи, а тому не підлягають доказуванню.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади від 24.06 2024 № 2024/007383387 ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 16.09.1997 року.

У вказаній квартирі також зареєстровані відповідач ОСОБА_3 з 16.09.1997 та третя особа ОСОБА_4 (онук позивача та син відповідача, співвласник квартири) - з 20.07.2004.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Ржищівської міської ради від 09.08.2021 ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно з 2013 року проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Вибув у серпні 2021 року.

ОСОБА_1 27.03.2024 звертався до Оболонського УП ГУНП у м. Києві з заявою (вх. № Б-926) з приводу створення йому перешкод у користуванні спірною квартирою. За результатами розгляду заяви листом від 29.03.2024 заявнику повідомлено, що правовідносини з приводу користування власністю носять цивільно-правовий характер, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним (стаття 321 ЦК України).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (стаття 358 ЦК України).

Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з викладеного, співвласник майна, яке знаходиться у спільній частковій власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази у сукупності, вислухавши пояснення обох сторін, установивши, що сторони є співвласниками спірної квартири, а отже позивач має право користуватися та розпоряджатися належним йому майном, проте відповідач чинить йому перешкоди у користуванні таким майном, відповідач здійснив заміну замка до вхідних дверей до спірної квартири, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом вселення позивача ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача ОСОБА_3 передати позивачу дублікат ключів від вхідних дверей вказаної квартири.

При цьому, суд вважає неспроможними твердження відповідача про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що з його боку чиняться перешкоди позивачу у користуванні квартирою, адже самі по собі заперечення співвласника квартири щодо задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном або заперечення щодо вселення співвласника та відсутність можливості у власника самостійно без звернення до співвласників реалізувати свої права (відсутність ключів від квартири тощо) за відсутності вільного доступу до належного йому майна є підставою вважати, що інший співвласник чинить перешкоди у користуванні належною позивачу власністю.

Під час розгляду справи відповідач заперечував проти задоволення позову та визнавав ті обставини, що не пускає позивача до квартири через неприязні стосунки з останнім.

Під час ухвалення рішення судом враховано правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 569/2864/20; від 20 листопада 2023 року у справі № 397/355/22; від 18 листопада 2024 року у справі № 727/8103/23.

Відповідності до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей квартири задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення його до вказаної квартири та зобов`язання ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 дублікат ключів від вхідних дверей вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Дата виготовлення повного судового рішення - 22.01.2025.

Суддя О.О. Тиха