Справа № 243/7009/24
Провадження № 2/243/299/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після смерті матері залишилось спадкове майно у виді недоотриманих сум пенсійних виплат. 10 травня 2024 року позивач через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся щодо оформлення недоотриманої пенсії за життя його матір`ю. За наслідком розгляду вказаної заяви було встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.08.2023 № 3223- фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За матеріалами електронної пенсійної справи мати позивача перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Маріуполь як внутрішньо переміщена особа та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тобто відсутній факт сумісного проживання на день смерті. У зв`язку з чим, Пенсійним фондом України 16.05.2024 прийнято рішення № П/С № 72 щодо відмови позивачу в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії в зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , оскільки недотримано вимоги ст. 36, ст. 52 Закону № 1058 та п.2.22 Порядку 22-1. З метою прийняття спадщини позивач 23.05.2024 звернувся з відповідною заявою до Вишневої державної нотаріальної контори та було заведено спадкову справу № 160/2024. На запит нотаріуса Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 складає 188940,11 грн. тавідповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. 31 липня 2024 року державний нотаріус Вишневої державної нотаріальної контори Філатова І.І. винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, що знаходяться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області в розмірі 188940,11 грн., що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Підставою для винесення вказаної постанови стало те, що спадкоємцями першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 ; до спадкової справи не надана довідка з останнього місця реєстрації померлої, яка підтверджувала б фактичне прийняття спадщини вказаними спадкоємцями; неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою на день її смерті, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначити частку у спадщині кожного з спадкоємців. Оскільки мати позивача не отримувала пенсію з лютого 2015 року по день своєї смерті, представником позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено адвокатський запит з проханням повідомити суму недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з лютого 2015 року по 15.01.2024. Відповідач на вказаний адвокатський запит повідомив, що відповідь нотаріусу було надано з урахуванням вимог ч.2 ст. 49 та ст. 46Закону № 1058. Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними. Зазначив, що мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та інші її діти відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживали разом з матір`ю на момент її смерті, а тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. В свою чергу позивач 23.05.2024, тобто у строк передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, тобто є таким, що лише він прийняв спадщину та вся спадщина належить позивачу з часу її відкриття. Позивач вважає, що до складу спадщини після смерті матері входять недоотримані суми пенсійних виплат як за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 складає 188940,11 грн., так і за період з лютого 2015 року по 28.05.2021 в розмірі 311059,89 грн. із орієнтовного розрахунку: 75 місяців (неврахований період, за який недоотримана пенсія) х 4147,46 грн. (середній розмір пенсії ОСОБА_4 за один місяць).У зв`язку з чим просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з лютого 2015 року по 28 травня 2021 року в сумі 311059,89 гривень та за період з 29 травня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 188940,11 гривень.

Під час розгляду справи представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полішуком В.А., що діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія АІ № 1688188 від 24.08.2024 через систему «Електронний суд» до суду подано заяви про зменшення розміру позовних вимог та про зміну предмету позову, в яких зазначив, що позивач звертаючись до суду з позовом вказав, що за період з лютого 2015 року по 28.05.2021 сума недоотриманої пенсії за життя його матері за його підрахунком становить 311059,89 грн., а за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 згідно відповіді відповідача складає 188940,11 грн., загальний розмір якої становить 500000,00 грн. та позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5000,00 грн. 16 вересня 2024 року надійшла відповідь на адвокатський запит, до якого ГУ ПФУ в Донецькій області було приєднано розрахунки розміру пенсії ОСОБА_4 за спірний період. Так, згідно розрахунків сума недоотриманої пенсії ОСОБА_4 з 01.02.2015 і до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 становить 404868, 48 гривень. (215 928,37 гривень за період з лютого 2015 року по травень 2021 року + 188 940,11 гривень з травня 2021 року по січень 2024 року). Тобто, розмір позовних вимог зменшився на 95131,52 гривень, із розрахунку: 500000,00 гривень - 404868,48 гривень. Як наслідок, переплата судового збору позивачем становить 951,31 гривень. Також, визнання в судовому порядку права власності на недоотриману пенсію ОСОБА_4 в сумі 404868,48 гривень не означає, що ОСОБА_1 будуть перераховані вказані кошти, у зв`язку з цим позивач вважає змінити предмет позову та просить суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотриману пенсію ОСОБА_4 в сумі 404868,48 гривень, зокрема: в сумі 215928,37 гривень за період з лютого 2015 року по 28 травня 2021 року та в сумі 188940,11 гривень за період з 29 травня 2021 року по 31 січня 2024 року; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 404868,48 гривень недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: в сумі 215928,37 гривень за період з лютого 2015 року по 28 травня 2021 року та в сумі 188940,11 гривень за період з 29 травня 2021 року по 31 січня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Полішук В.А., що діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія АІ № 1688188 від 24.08.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, та вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, причину неявки суду не повідомив.

Разом з тим, від останнього надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що

за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполь та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 31.01.2015. За паспортним документом місцем реєстрації ОСОБА_4 значиться АДРЕСА_1 . На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р м. Донецьк відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. З 01.02.2015 виплата пенсії ОСОБА_4 припинена у зв`язку з відсутністю довідки внутрішньо переміщеної особи. ОСОБА_4 особисто до територіальних органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 10.05.2024 через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою №4907 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 звернувся позивач ОСОБА_1 . Статтею 52 Закону №1058 визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. За результатом розгляду наданих документів у виплаті недоотриманої пенсії відмовлено у зв`язку зі відсутністю факту сумісного проживання ОСОБА_1 по день смерті ОСОБА_4 . Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону № 1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. У випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058 (не більше ніж за три року до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової І.І. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю померлої та в липні 2024 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 188940,11 грн. за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем не були допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полішуком В.А. через систему «Електронний суд» до суду подано відповідь на відзив в якій зазначив, що позивач заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, оскільки ОСОБА_4 була пенсіонером та отримувала пенсію за віком у Головному управлінні ПФУ в Донецькій області. Виплата пенсії востаннє була проведена у січні 2015, у лютому 2015 та в подальшому пенсія була призначена, але не виплачена у зв`язку з призупиненням виплати через відсутністю довідки внутрішньо переміщеної особи. Згідно зі статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Також зазначив, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи довідки внутрішньо переміщеної особи. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві ОСОБА_4 відсутнє. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період обліковувалася, але не була виплачена. Однак, на запит нотаріуса, відповідач надав відомості лише про наявність недоотриманої пенсії за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 в сумі 188940,11 грн., обмежившись трирічним періодом згідно ст. 46 Закону України № 1058. Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї

спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Перед зверненням до суду, в інтересах позивача, адвокатом Поліщуком В.А. було подано адвокатський запит до ГУ ПФУ в Донецькій області від 22.08.2024, який був зареєстрований 26.08.2024. Листом від 30.08.2024 №0500-0202-8/87290 ГУ ПФУ в Донецькій області надали відповідь на адвокатський запит, яку отримано 16.09.2024, що підтверджується конвертом. До відповіді на адвокатський запит надано заяву про запит електронної пенсійної справи, протокол про виплату пенсії, розпорядження від 18.11.2014, розрахунок заробітної плати, розрахунки пенсії ОСОБА_4 до 01.10.2017, з 01.10.2017, з 01.04.2018, з 01.03.2019, з 01.07.2019, з 01.05.2020, з 01.07.2020, з 01.03.2021, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.03.2023. Зокрема, розмір пенсії помісячно в гривнях за спірний період становив: квітень 2021 року 4573,51 грн., березень 2021 року 4573,51 грн., лютий року 4167,19 грн., січень 2021 року 4167,19 грн., грудень 2020 року 4167,19 грн., листопад 2020 року 4154,08 грн., жовтень 2020 року - 4154,08 грн., вересень 2020 року 4154,08 грн., серпень 2020 року 4154,08 грн., липень 2020 року 4154,08 грн., червень 2020 року 4137,06 грн., травень 2020 року 4137,06 грн., квітень 2020 року 3771,00 грн., березень 2020 року 3771,00 грн., лютий 2020 року 3771,00 грн., січень 2020 року 3771,00 грн., грудень 2019 року 3771,00 грн., листопад 2019 року 3753,98 грн., жовтень 2019 року 3753,98 грн., вересень 2019 року - 3753,98 грн., серпень 2019 року 3753,98 грн., липень 2019 року 3753,98 грн., червень 2019 року 3738,57 грн., травень 2019 року 3738,57 грн., квітень 2019 року 3738,57 грн., березень 2019 року 3738,57 грн., лютий 2019 року 3255,04 грн., січень 2019 року 3255,04 грн., грудень 2018 року 3255,04 грн., листопад 2018 року 3244,69 грн., жовтень 2018 року 3244,69 грн., вересень 2018 року 3244,69 грн., серпень 2018 року 3244,69 грн., липень 2018 року 3244,69 грн., червень 2018 року 3244,69 грн., травень 2018 року 3244,69 грн., квітень 2018 року 3244,69 грн., березень 2018 року 3228,31 грн., лютий 2018 року 3228,31 грн., січень 2018 року 3228,31 грн., грудень 2017 року 3228,31 грн., листопад 2017 року 3228,31 грн., жовтень 2017 року 3228,31 грн., вересень 2017 року 1714,38 грн., серпень 2017 року - 1714,38 року, липень 2017 року 1714,38 грн., червень 2017 року -1714,38 грн., травень 2017 року 1714,38 грн., квітень 2017 року 1714,38 грн., травень 2017 року 1714,38 грн., квітень 2017 року 1714,38 грн., березень 2017 року 1714,38 грн., лютий 2017 року 1714,38 грн., січень 2017 року 1714,38 грн., грудень 2016 року 1714,38 грн., листопад 2016 року 1714,38 грн., жовтень 2016 року 1714,38 грн., вересень 2016 року 1714,38 грн., серпень 2016 року 1714,38 грн., липень 2016 року 1714,38 грн., червень 2016 року 1714,38 грн., травень 2016 року 1714,38 грн., квітень 2016 року 1714,38 грн., березень 2016 року - 1714,38 грн., лютий 2016 1714,38 грн., січень 2016 року 1714,38 грн., грудень 2015 року 1714,38 грн., листопад 2015 року 1714,38 грн., жовтень 2015 року 1714,38 грн., вересень 2015 1714,38 грн., серпень 2015 року 1535,02 грн., липень 2015 року 1535,02 грн., червень 2015 року 1535,02 грн., травень 2015 року 1535,02 грн., квітень 2015 року 1535,02 грн., березень 2015 року 1535,02 грн., лютий 2015 року 1535,02 грн., всього 215928,37 грн. Тобто, з моменту призупинення виплати пенсії ОСОБА_4 з 01.02.2015 і до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 сума недоотриманої пенсії становить 404868, 48 грн. із розрахунку: 215928,37 грн. за період з лютого 2015 року по травень 2021 року + 188940,11 грн. з травня 2021 року по січень 2024 року. Просить суд позовні вимоги задовольнити з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог та про зміну предмету позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні було встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 16 серпня 2016 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Донецьк Донецької області, в Україні помер ОСОБА_5 .

Згідно копії паспорта громадянки України серія НОМЕР_5 виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 04 березня 1998 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14.08.1981 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 27 квітня 2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області, в Україні померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою ОСОБА_1 було встановлено рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2024.

Згідно довідки від 29.08.2023 № 3223- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

РішеннямГоловного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2024 П/С № 72 за результатом розгляду заяви від 10.05.2024 № 4907 та поданих документів відмовлено ОСОБА_1 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , оскільки не дотримані вимоги ст. 36, ст. 52 Закону № 1058 та п. 2.22 Порядку 22-1.

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою ОСОБА_1 23.05.2024 державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. була заведена спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 72479242 та номер у нотаріуса 160/2024, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77072617 від 23.05.2024.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2024 № 0500-0220-8/68637 наданого на запит Вишневої державної нотаріальної контори повідомлено, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 складає 188940,11 грн. тавідповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно листа Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 10.07.2024 наданого на запит державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової І.І. повідомлено, що за наявними обліками РТГ ИТ «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України відомості щодо факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні. Щодо надання інформації стосовно зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 29.12.2015 № 888-VIII повноваження щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб в Україні передано від Державної міграційної служби України до органів місцевого самоврядування.

Постановою державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової І.І. від 31.07.2024 за № 1159/02-14/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти (суми пенсійних виплат), що знаходяться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 188940,11 грн., що належали померлій матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що спадкоємцями першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 ; до спадкової справи не надана довідка з останнього місця реєстрації померлої, яка підтверджувала б фактичне прийняття спадщини вказаними спадкоємцями; неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою на день її смерті, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначити частку у спадщині кожного з спадкоємців.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2024 № 0500-0202-8/79980 наданого на адвокатський запит представника позивача адвоката Поліщука В.А. слідує, що ОСОБА_4 як внутрішньо переміщена особа перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполь та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. 06 червня 2024 року до Головного управління надійшов запит державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової І.І. щодо надання інформації стосовно недоотриманої пенсії ОСОБА_4 . Відповідь нотаріусу було надано з урахуванням вимог частини 2 статті 49 та статті 46 Закону №1058. У листі від 04.07.2024 за вих. № 0500-0220-8/68637 Головним управлінням зазначено, що недоотримана пенсія ОСОБА_4 за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 складає 188940,11 грн.У відповіді було зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону №1058 сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом на спадщину.

Згідно листів Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області № 1401.2.3-3616/1401.2.10-24 від 04.09.2024 та № 1401.2.3-3659/1401.2.10-24 від 09.09.2024 наданих на запит суду за наявними обліками РТГ ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України відомості щодо факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відсутні. За обліками ЄІАС УМП ДМС України, на момент документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон, станом на 21.08.2017 р., ОСОБА_2 був зареєстрований за адресом АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_7 виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 29 червня 2006 року, що долучений позивачем до позовної заяви.

Згідно листа Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області № 1401.2.3-3611/1401.2.10-24 від 04.09.2024 наданого на запит суду за наявними обліками РТГ ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України відомості щодо факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відсутні.

Згідно відповіді № 772138 від 05.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не знайдено.

Згідно копії паспорта громадянки України серія НОМЕР_8 виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 09 листопада 2000 рокуОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 30.03.2001 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 23195/0/2-24/3 від 09.10.2024 наданого на підставі ухвали судді від 06.09.2024 станом на 08 жовтня 2024 року в ЄІБД ВПО щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , інформація відсутня.

Згідно листа Державної прикордонної служби України № 19-82038/18/24-Вих від 26.11.2024 наданого на підставі ухвали суду від 04.10.2024 слідує, що на підставі витягу з наявною в Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією у період з 08.11.2017 року по 26.11.2024 року (станом на 14:45) громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 08-11-2017 08:40 було здійснено виїзд через пункт пропуску Новотроїцьке (Бугас), характеристика ТЗ пішохід; 03-12-2017 09:31 було здійснено в`їзд через пункт пропуску Новотроїцьке (Бугас), характеристика ТЗ пішохід; 04-12-2017 11:19 було здійснено виїзд через пункт пропуску Новотроїцьке (Бугас), характеристика ТЗ пішохід; 24-04-2018 09:56 було здійснено в`їзд через пункт пропуску Новотроїцьке (Бугас), характеристика ТЗ AH9535KB; 24-04-2018 14:30 було здійснено виїзд через пункт пропуску Новотроїцьке (Бугас), характеристика ТЗ пішохід. Іншої інформації немає. Водночас повідомлено, що інформація щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянкою України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у період 08.11.2017 по 26.11.2024 (станом на 14:45) та громадянкою України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 08.11.2017 по 15.01.2024, в Базі даних відсутня.

На підтвердження своїх заперечень викладених у відзиві на позовну заяву відповідачем до відзиву долучено аналогічне рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2024 П/С № 72 про відмову ОСОБА_1 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , документи з пенсійної справи ОСОБА_4 , а також витяг з електронної пенсійної справи ОСОБА_4 з якого слідує, що розмір недоотриманої пенсії за життя останньої, яка була нарахована управлінням та невиплачена за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 складає 188940,12 грн.; за період з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно розмір нарахованої пенсії становить 0,00 грн. та розмір фактично виплаченої пенсії становить 0,00 грн., розрахунок нарахованої та фактично виплаченої пенсії по пенсійній справі 72 ОСОБА_4 за період з 01.02.2015 по 28.05.2021.

Стороною позивача на обґрунтування доводів викладених у відповіді на відзив до відповіді долучено заяву про запит електронної пенсійної справи, протокол про виплату пенсії, розпорядження від 18.11.2014, розрахунок заробітної плати, розрахунки пенсії ОСОБА_4 до 01.10.2017, з 01.10.2017, з 01.04.2018, з 01.03.2019, з 01.07.2019, з 01.05.2020, з 01.07.2020, з 01.03.2021, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.03.2023, з яких слідує, що сума недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_4 за період з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно становить 215928,37 грн.

Зі спадкової справи надісланої державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. згідно ухвали судді від 06.09.2024 слідує, що 23 травня 2024 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відкрито спадкову справу № 160/2024 за заявою її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 31 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на недоотриману пенсію в розмірі 188940,11 грн., яка належала спадкодавцю згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2024 № 0500-0220-8/68637. У вказаній заяві ОСОБА_1 повідомив, що спадкоємцями за законом першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 . Інших заяв не надходило. 31 липня 2024 року державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти (суми пенсійних виплат), що знаходяться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 188940,11 грн., що належали померлій матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що спадкоємцями першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 ; до спадкової справи не надана довідка з останнього місця реєстрації померлої, яка підтверджувала б фактичне прийняття спадщини вказаними спадкоємцями; неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою на день її смерті, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначити частку у спадщині кожного з спадкоємців.

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполь, як отримувач пенсії за віком, маючи статус внутрішньо переміщеної особи.

З 01.02.2024 пенсійна справа знята з обліку в зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як було встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, після смерті матері позивача ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла недоотримана пенсія за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 в розмірі 188940,11 грн., яка, зокрема є предметом даного спору, та належала спадкодавцю згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2024 № 0500-0220-8/68637.

Крім того, у вказаному листі відповідачем вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Позивач з вказаними діями відповідача не погоджується, як за змістом позовної заяви так і в заявах про зменшення розміру позовних вимог та про зміну предмету позову зазначив, що виплата пенсії його матері востаннє була проведена у січні 2015 року, а з лютому 2015 та в подальшому пенсія була призначена, але не виплачена у зв`язку з призупиненням виплати через відсутністю довідки внутрішньо переміщеної особи. Відповідачем зазначене не заперечується та навпаки підтверджується у відзиві на позовну заяву та долученим до нього витягом з електронної пенсійної справи матері позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Таким чином, суд вважає посилання відповідача в листі від 04.07.2024 № 0500-0220-8/68637 наданого на запит Вишневої державної нотаріальної контори, яке ґрунтується на частині 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, безпідставним, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Також, відповідно до ч.1 ст. 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV встановлені підстави для припинення виплати пенсії, а саме виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Однак, відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення нарахування та виплати пенсії померлій ОСОБА_4 за період з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства.

Положенням ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявила бажання поновити їй виплату пенсії та не зверталася з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, та не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене, та, оскільки період недоотриманої пенсії матері позивача з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно відповідачем не зазначено в листі наданому на запит державного нотаріуса і за вказаний період сума пенсії не облікована відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, а тому суд вважає, що спірним періодом, щодо не нарахування та не виплати недоотриманої за життя пенсії матері позивача є також період саме з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно, що також є предметом даного спору.

Також, з огляду на розрахунки пенсії матері позивача, надані відповідачем на адвокатський запит представника позивача та долучені стороною позивача на обґрунтування доводів викладених у відповіді на відзив, суд погоджується, що за вказаний спірний період з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно сума недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_4 за даний період становить 215928,37 грн., що не оспорюється і відповідачем.

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. з заявою про прийняття спадщини звернувся її син позивач по справі ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги за законом, у зв`язку з чим 23.05.2024 нотаріусом було відкрито спадкову справу № 160/2024.

31 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на недоотриману пенсію в розмірі 188940,11 грн., яка належала спадкодавцю згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2024 № 0500-0220-8/68637. У вказаній заяві ОСОБА_1 повідомив, що спадкоємцями за законом першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової І.І. від 31.07.2024 за № 1159/02-14/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти (суми пенсійних виплат), що знаходяться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 188940,11 грн., що належали померлій матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що спадкоємцями першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 ; до спадкової справи не надана довідка з останнього місця реєстрації померлої, яка підтверджувала б фактичне прийняття спадщини вказаними спадкоємцями; неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою на день її смерті, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначити частку у спадщині кожного з спадкоємців.

З матеріалів спадкової справи надісланої державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. згідно ухвали судді від 06.09.2024 судом встановлено, що інших заяв про прийняття спадщини після смерті матері позивача не надходило.

За нормою ч.1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом з достовірністю встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 син спадкодавця ОСОБА_4 у передбачений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, яка складається з суми недоотриманої пенсії матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 в розмірі 188940,11 грн., яка згідно відповіді відповідача розрахована на підставі ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та як встановлено судом під час вирішення вказаного спору зменшена Головним управлінням неправомірно, та до складу спадщини увійшла сума недоотриманої пенсії матері позивача і за період з 01.02.2015 по 28.05.2021 включно в розмірі 215928,37 грн.

Право власності на вказану недоотриману за життя матір`ю позивача пенсію за період 01.02.2015 по 28.05.2021 включно в розмірі 215928,37 грн. та за період з 29.05.2021 по 31.01.2024 в розмірі 188940,11 грн. належить ОСОБА_4 , що не спростовано відповідачем.

Зі змісту тексту постанови державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової І.І. від 31.07.2024 за № 1159/02-14/02-31, згідно якої позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти (суми пенсійних виплат), що належали померлій матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що державний нотаріус посилається на те, що спадкоємцями першої черги є донька померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 ; до спадкової справи не надана довідка з останнього місця реєстрації померлої, яка підтверджувала б фактичне прийняття спадщини вказаними спадкоємцями; неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою на день її смерті, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначити частку у спадщині кожного з спадкоємців. Також у вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу 318 від 21 листопада 2023 року) м. Донецьк Донецької області є тимчасово окупованою територією.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р встановлено, що м. Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Судом встановлено, що тимчасова окупація м. Донецьк, що є місцем останньої реєстрації померлої матері позивача, з причини незалежних від позивача, позбавляє останнього надати державному нотаріусу відповідну довідку з останнього місця реєстрації померлої матері.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Разом з тим, як слідує з наданих доказів позивачем та згідно відомостей наданих на запити суду, що зареєстрованим місцем проживання спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14.08.1981 і на момент смерті було: АДРЕСА_1 та з 04.07.2006 і на момент її смерті за вказаною адресою зареєстрований син спадкодавця - відповідач по справі ОСОБА_2 .

З огляду на встановлене судом під час розгляду даного спору слідує, що відповідач ОСОБА_2 , який на момент смерті матері був зареєстрований з нею за однією адресою, також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , який вважається таким, що фактично прийняв спадщину у виді частки недоотриманої пенсії матері за період з 01.02.2015 по 28.05.2021 року включно та за період з 29.05.2021 по 31.01.2024.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона

належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не

позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позивач позбавлений в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним, з урахуванням відповідної рівної частки в спадщині з іншим спадкоємцем першої черги за законом відповідачем ОСОБА_2 , який є його рідним братом, права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, та підлягають частковому задоволенню у виді частки недоотриманої пенсії ОСОБА_4 за період з 01 лютого 2015 року по 28 травня 2021 року включно в розмірі 107964,18 гривень та за період з 29 травня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 94470,05 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом згідно заявленої ціни позову та відповідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 25.08.2024, виданої АТ КБ «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 5000,00 гривень.

Під час розгляду справи представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полішуком В.А. через систему «Електронний суд» до суду було подано заяви про зменшення розміру позовних вимог та про зміну предмету позову, в яких сума позову була зменшена з 500000,00 гривень до 404868, 48 гривень, що є меншим на 95131,52 гривень, та як наслідок, переплата судового збору позивачем становить 951,31 гривень, яка підлягає поверненню останньому з державного бюджету як надмірно сплачена.

Також, оскільки вимоги позивача судом задоволені частково у виді 1/2 частки від заявленої ним суми, то необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір саме в розмірі 2024,34 гривень (5000,00 грн. сплачений позивачем судовий збір за подання позову 951,31 грн. сума судового збору, яка підлягає поверненню останньому з державного бюджету як надмірно сплачена) / 2 частка позовних вимог задоволена судом).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 316, 317, 321, 328, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку недоотриманої пенсії ОСОБА_4 за період з 01 лютого 2015 року по 28 травня 2021 року включно в розмірі 107964 (сто сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 18 копійок та за період з 29 травня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 94470 (дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень 05 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 частку недоотриманої пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 за період з 01 лютого 2015 року по 28 травня 2021 року включно в розмірі 107964 (сто сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 18 копійок та за період з 29 травня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 94470 (дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень 05 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з державного бюджету надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 951 (дев`ятсот п`ятдесят одна) гривень 31 копійок, сплачений ним при поданні позову на підставі платіжної інструкції № 0.0..1 від 25.08.2024, виданої АТ КБ «Приватбанк».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 2024 (дві тисячі двадцять чотири) гривень 34 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 23.01.2025.

Суддя І.Ю. Фалін