ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

22 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1985/23

Провадження № 22-з/820/4/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Ковалишиним Тимофієм Анатолійовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11.12.2020 в сумі 846142,70 грн, яка складається з 562000 грн сума боргу за договором позики, 236380,40 грн інфляційні витрати та 47762,30 грн. 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8461,43 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником Казаряном А.О., залишено без задоволення. Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2024 року залишено без змін.

16 грудня 2024 року до апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Ковалишиним Т.А., про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додатково 7500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи №677/1985/23 в апеляційній інстанції. До заяви додав копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 117 від 21.12.2023, копію додаткової угоди № 2 від 30.10.2024, акт виконаних робіт № 2 від 11.12.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7500 грн, платіжну інструкцію від 16.12.2024 № 0.0..1.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом, стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати, не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що при подачі відзиву на апеляційну скаргу представник позивача Ковалишин Т.А. просив стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача, зазначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 7500 грн та у випадку необхідності виїзду для участі в судових засіданнях, будуть понесені додаткові судові витрати. Докази таких витрат будуть надані суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк і спосіб. (т. 2 а.с.20-25)

До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі представник позивача Ковалишин Т.А. надав апеляційному суду договір про надання правничої (правової) допомоги від 21 грудня 2023 року, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 2 від 30.10.2024, акт № 2 від 11.12.2024, платіжну інструкцію № 0.0..1 від 16.12.2024 на суму 7500 грн.(т. 2 а.с. 62 - 69).

Пунктом 1.1 договору про надання правничої (правової) допомоги від 21 грудня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Тимофія Ковалишина», визначено, що за цим договором Адвокатське бюро здійснює представництво та захист інтересів клієнта в усіх державних органах і установах, в тому числі у місцевих загальних судах, апеляційних загальних судах, місцевих адміністративних судах. апеляційних адміністративних судах, місцевих господарських судах, апеляційних господарських судах, Верховному суді, Вищому антикорупційному суді, Вищому суді з питань інтелектуальної власності, Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду, судових інстанціях всіх рівнів і ланок; правоохоронних органах, в тому числі у - Національній поліції України та її структурних і територіальних підрозділах, у Державній фіскальній/податковій службі України та її структурних і територіальних підрозділах, Державній прикордонній службі України та її структурних і територіальних підрозділах, Державному бюро розслідувань та його територіальних і структурних підрозділах та/або управліннях. Національному антикорупційному бюро України та його структурних і територіальних підрозділах, Національному агентстві з питань запобігання корупції та його структурних і територіальних підрозділах, Офісі генерального прокурора та його структурних і територіальних підрозділах, перед органами слідства та прокуратури; в Міністерстві юстиції України, в тому числі але не виключно департаменті нотаріату та державної реєстрації, департаменті державної виконавчої служби, та їх територіальних і структурних підрозділах; приватних виконавців; приватних та державних нотаріусів; Пенсійному фонді України та його структурних і територіальних підрозділах; в підприємствах установах та організаціях будь-якої форми власності, в тому числі банках; перед фізичними особами з усіма правами що надані клієнту та Адвокатському бюро згідно законодавства України.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському бюро, визначається за домовленістю сторін та визначається у відповідних додатках до цього договору.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №2 від 30.10.2024 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 21 грудня 2023 року, сторони погодили, розмір вартості послуг адвоката.

Колегія суддів враховує, що акт № 2 від 11.12.2024 складено в день ухвалення рішення по суті, що позбавило адвоката Ковалишина Т.А. можливості подати його в судовому засіданні.

Оцінюючи докази щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, врахувавши залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони; відсутністю заперечень відповідача щодо розміру заявлених позивачем витрат, апеляційний суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 7500,00 грн на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Витрати на професійну правничу допомогу в межа вказаної суми є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Ковалишиним Т.А. позивачу обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. ст. 270, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Ковалишиним Тимофієм Анатолійовичем задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай