Провадження № 2/127/3058/24
УХВАЛА

20 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2024 прийнято до розгляду позовну заяву у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

16.01.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у даній справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Заява мотивована тим, що пунктом 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.01.2024 року №12 визначено: «Лейтенанта ОСОБА_3 , призначену наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.01.2024 №18, відповідно до пункту 82 та 83 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на посаду офіцера відділу організації надання послуг з харчування управління організації забезпечення продовольством та харчуванням Центрального управління продовольчого забезпечення Тилу військової частини НОМЕР_1 (шпк «майор»), яка прибула з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), з «16» січня 2024 року зарахувати до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення і вважати такою, що з «16» січня 2024 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою». Окрім того, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України від 25.09.2024 року №370/1025, старший лейтенант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 . Довідку скріплено підписом командира в/ч НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_4 . Разом з тим, відповідно до витягу із наказу командувача угруповання сил і засобів логістичного забезпечення Збройних Сил України (по стройовій частині) №1 від 01.01.2025 року, відповідач ОСОБА_2 прибула та приступила до виконання бойових (спеціальних) завдань, що вказує на перебування в складі Збройних Сил України, а саме в складі угрупування сил і засобів що переведені на воєнний стан. З огляду на наведене, відповідач вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі згідно пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

У підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством.

Представник позивача адвокат Вдовцов С.П. подав до суду заяву (вх. №5238 від 20.01.2025), згідно якої просив клопотання про зупинення провадження у справі розглянути у відсутність сторони позивача, відмовивши у його задоволенні. Зазначив, що відповідачкою подано клопотання про зупинення провадження у даній справ, аналогічне попередньому, яке спрямоване на затягування розгляду справи, маніпулюючи службою у тилу у військовій частині НОМЕР_1 , з організації надання послуг з харчування, що підтверджується витягом з наказу. При цьому, представником позивача зауважено, що відповідачка не виконує бойових завдань, вправно користується системою «Електронний суд», може при бажанні прийняти участь у справі за допомогою відеозв`язку.

Відповідач ОСОБА_2 також подала заяву про розгляд клопотання про зупинення провадження у її відсутність (вх. №4894 від 17.01.2025).

Розглянувши це клопотання та дослідивши поданні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 2 наказу Головнокомандувача ЗСУ генерала ОСОБА_5 (по особовому складу) від 04 січня 2024 року №18 лейтенанта ОСОБА_2 , офіцера відділу організації забезпечення технічними засобами та майном тилу командування логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено офіцером відділу організації надання послуг з харчування управління організації забезпечення продовольством та харчуванням Центрального управління продовольчого забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС-7022003.

Згідно з п. 4 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 січня 2024 року №12 визначено лейтенанта ОСОБА_2 , призначену наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.01.2024 №18, відповідно до пункту 82 та 83 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на посаду офіцера відділу організації надання послуг з харчування управління організації забезпечення продовольством та харчуванням Центрального управління продовольчого забезпечення Тилу військової частини НОМЕР_1 (шпк «майор»), яка прибула з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), з «16» січня 2024 року зарахувати до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення і вважати такою, що з «16» січня 2024 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою.

Разом з тим, відповідно до витягу із наказу командувача угруповання сил і засобів логістичного забезпечення Збройних Сил України (по стройовій частині) №1 від 01.01.2025, з військової частини НОМЕР_1 , з 01 січня 2025 року вважаються такими, що залучені До складу основного командного пункту угрупування сил і засобів логістичного забезпечення Збройних Сил України, прибули та приступили до виконання бойових (спеціальних) завдань, зокрема, старший лейтенант ОСОБА_2 , офіцер відділу організації надання послуг з харчування управління організації забезпечення продовольством та харчуванням Центрального управління продовольчого забезпечення Тилу військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, згідно з довідки військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 25 вересня 2024 року №370/1025, старший лейтенант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та продовжений до цього часу.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про Збройні Сили України» особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу (див. постанову Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, надані відповідачкою докази не є достатніми для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не підтверджують, того що ОСОБА_2 перебуває на службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином підстави для зупинення провадження в справі, є безпідставними.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22 (провадження № 61-14262св23).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідачка скористалася своїм правом на подання відзиву, у клопотанні про зупинення провадження не вказала, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідачки на військовій службі, виходячи із заявлених підстав зупинення провадження, а також враховуючи, що вона не позбавлена можливості здійснити реалізацію наданих їй ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника тощо.

Також суд зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17, провадження № 61-3429зпв18).

З огляду на викладенні обставини, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України не відповідає як завданню цивільного судочинства, так і змісту та меті п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а також суперечить ч. 2 ст. 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження в цивільній справі слід відмовити.

Керуючись ст. 251, 260-261, 353 ЦПК, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна