Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/522/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді: Скляренко В.М.,
при секретарі Кошубінській Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жук О.М., яка діє на підставі ордеру №1107245 від 20.12.2024р., звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову вказано, що 07.03.2019 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №262.
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також в позові вказано, що спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаємопорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Із січня 2021 року позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Позивачка вважає, що спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це буде суперечити інтересам сторін. А тому, просить їх з відповідачем шлюб розірвати та стягнути із відповідача на користь понесені нею судові витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4 не з`явились, при цьому, 15.01.2025 року на адресу суду надійшла заява позивачки, в якій остання вказує, що позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити, шлюб між нею та відповідачем розірвати, не надаючи їм терміну на примирення.
20.01.2025 року представником позивачки - ОСОБА_4 подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі позивачки та її представника, в якому остання одночасно вказала, що позовні вимоги позивачки вона підтримує та просить їх задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, натомість, судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача про судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_2 , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзиву проти позову.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову.
Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ст. 110 СК України, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №262.
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться.
Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачці судових витрат, суд зазначає наступне.
Судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1 211 грн. 20 коп. /а.с 1/.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені повністю, відповідно понесені нею витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК, підлягають до стягнення із відповідача на користь позивачки.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До інших судових витрат відноситься і витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 року у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивачкою та її представником не доведено належними та допустимими доказами понесення позивачкою таких витрат, зокрема договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт, і т.д., а також не визначено їх розмір, тому відповідно і підстав для стягнення таких витрат на користь позивачки немає.
Керуючись ст.ст. 24, 46, 105, 112 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 206, 259, 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрований 07.03.2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №262 - р о з і р в а т и.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмір 1 211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 22.01.2025 року.

Головуючий : В.М. Скляренко