Справа № 581/943/24
Провадження № 2/581/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2025 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

4 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами.1

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка, крім іншого, складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позивач належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись до Липоводолинської державної нотаріальної контори, заведена спадкова справа №229/253. На деяке спадкове майно чоловіка, а саме на земельну ділянку (пай), вона вже отримала свідоцтво на право на спадщину за законом.

Зазначає, що за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав її чоловікові ОСОБА_3 , вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на нього та отримати свідоцтво про право на спадщину.

За наявності вказаних обставин, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач фактично визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їхньої присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 15 січня 1958 року ОСОБА_3 , 1934 року народження, та ОСОБА_4 , 1939 року народження, уклали шлюб (а.с.6).

Рішенням виконавчого комітету Беївської сільської ради народних депутатів від 23 травня 1998 року № 23 ОСОБА_3 , який мешкав АДРЕСА_1 , передано у приватну власність земельні ділянки, розташовані на території Беївської сільської ради, загальною площею 0,8 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у с. Беєве Липоводолинського району Сумської області (а.с. 7).

Із довідки Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 19 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 постійно до дня смерті проживав по АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 Беївською сільською радою Липоводолинського району Сумської області не посвідчувався. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 9).

13 вересня 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Липоводолинської районної нотаріальної контори Сумської області з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , заведено спадкову справу № 229/253 (а.с. 39).

25 листопада 2005 року ОСОБА_1 отримала після смерті чоловіка свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку території Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, загальною площею 4,1304 га, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 16 січня 2002 року та на майновий пай (а.с. 42, 43).

Із довідки Липоводолинської селищної ради (Беївський старостинський округ) Роменського району Сумської області від 3 грудня 2024 року вбачається, що згідно з відомостями погосподарської книги № 5 старостинського округу будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_3 (а.с. 19).

Згідно з виготовленим 7 листопада 2024 року технічним паспортом, житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ. «А-1» (1964 року побудови), загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 42 кв. м, прибудови літ. «а» (1964 року побудови), ганку літ. «а1» (1964 року побудови), літньої кухні літ. «Б» (1964 року побудови), сараю літ. «Б1» (1964 року побудови), сараю літ. «б» (1964 року побудови), літньої кухні літ. «В» (1964 року побудови), прибудови літ. «в» (1964 року побудови), сараю літ. «в1» (1964 року побудови), сараю літ. «Г» (1964 року побудови), гаражу літ. «Г1» (1964 року побудови), сараю літ. «Д» (1964 року побудови), сараю літ. «Е» (1964 року побудови), вбиральні літ. «У» (1964 року побудови), погребу літ. «п/г» (1964 року побудови), воріт з хвірткою «№1», огорожі «№2» (а.с.11-18).

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на не рухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Статтею 31 вказаного Закону передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Пунктами 78, 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачено, що документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.

Державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, за наявності відомостей з погосподарської книги про житловий будинок, документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, та відомостей про адресу цієї земельної ділянки, суд вважає, що наявних у справі доказів достатньо для висновку про належність померлому ОСОБА_3 збудованих до 5 серпня 1992 року житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України спадщину складають всі права та обов`язки, які б належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 за законом.

Таким чином, за наявності у матеріалах справи відомостей про те, що позивач є єдиною спадкоємицею першої черги, що належним чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, суд вважає необхідним визнати за нею право власності на житловий будинок.

У той же час, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди на підставі положень ст. 186, 381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку), відповідно до вимог чинного законодавства не потребують окремої реєстрації, а тому не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на розташовані поряд господарсько-побутові будівлі й споруди.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування відсутні.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ.«А-1», загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 42 кв. м, із приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Липоводолинська селищна рада Сумської області; вул. Полтавська, буд. 32, селище Липова Долина, Роменський район, Сумська область; .

Суддя Д. В. Сізов