Справа № 350/2031/24
Номер провадження 2/350/130/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,
секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
Позивачка 4 грудня 2024 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 1 850 грн (на кожну дитину) на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 9 000 грн щомісячно на обох дітей до досягнення ними повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 1 листопада 2019 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, дітей залишено проживати з нею. Рішенням цього ж суду від 21 травня 2021 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 850 грн щомісячно на кожну дитину. Станом на теперішній час цих коштів на утримання дітей недостатньо, тому вважає, що є необхідність у збільшенні розміру аліментів на утримання дітей.
Відповідач є особою працездатного віку, отримує дохід, інших утриманців не має, вихованням та утриманням дітей не займається, додаткових коштів на забезпечення нормального рівня життя та розвитку дітей, не надає.
У судове засідання позивачка не прибула, однак її представник адвокат Родіков І.С. спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив завершувати без його участі.
Відповідач у судове засідання не прибув, однак його представник адвокат Коцулим О.В. спрямувала до суду заяву про часткове визнання позовних вимог та не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 3 000 грн щомісячно на кожну дитину; розгляд справи просила завершувати без її участі.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 9 грудня 2024 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого. Суд установив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 14 жовтня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 1 жовтня 2019 року. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області), ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане Рожнятівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області). Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 850 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Слід зазначити, що перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, зазначений у статті 192 Сімейного кодексу України є вичерпним.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
На теперішній час у позивачки виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги в більшому розмірі, оскільки збільшилися витрати на дітей, а відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Представник відповідача до початку розгляду справи по суті спрямувала до суду заяву, у якій вказала, що на теперішній час відповідач може сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3 000 грн щомісяця на кожну дитину, відтак суд вважає, що відповідач може забезпечувати належне матеріальне утримання дітей та сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж встановлений рішенням суду.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2025 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня 3 196 гривень. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 3 196 грн, матеріальний стан позивачки; враховує той факт, що на відміну від відповідача, діти проживають разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з їхнім вихованням та утриманням, а також враховує потреби дітей на їхній фізичний та духовний розвиток.
Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного не надано, а тому вимоги позивачки про збільшення розміру стягуваних аліментів на дітей є виправданими. З урахуванням наведеного вище, а також положень статті 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до 3 500 гривень на місяць.
Одночасно слід зазначити, що у клопотанні про долучення доказів на підтвердження щомісячних витрат на утримання дітей позивачка, зокрема, зазначила, що вона несе витрати на дітей пов`язані із придбанням для них ліків та вітамінів і т.ін., що відноситься до додаткових витрат на утримання дітей.
Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, позивачка у разі понесення нею додаткових витрат на лікування дітей не позбавлена права на звернення до суду із позовом про стягнення таких витрат.
Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статтей 141, 180, 182, 192 Сімейного кодексу України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.
Розмір аліментів, визначений рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2021 року у справі аа позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, змінити.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання цим рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 20 січня 2025 року.
Суддя Сокирко Л.М.