Єдиний унікальний номер 599/2262/24
Номер провадження 2/599/20/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання в навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання в навчальному закладі. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є повнолітнім сином відповідача, навчається в закладі вищої освіти та проживає у гуртожитку. Кошти на утримання він отримує від матері, а відповідач - його батько жодної участі в його утриманні добровільно не приймає, хоча має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, володіє достатнім майном, а тому може надавати матеріальну допомогу, чим не виконує свій обов`язок батька щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на власну користь в твердій грошовій сумі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до завершення навчання на денній формі навчання в закладі вищої освіти, але не довше ніж до 30.06.2028 року.

Ухвалою суду від 29.10.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, зазначив, що позивач повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач не цікавиться життям та здоров`ям позивача, не допомагає матеріально. Навчання потребує значних витрат, що включає в себе вартість проїзду до місця навчання, проживання у гуртожитку, харчування та купівля необхідної літератури. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на його утримання в розмірі, достатньому для забезпечення його потреб. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду мотивованого відзиву на позовну заяву, за змістом якого позов визнав частково та не заперечує щодо стягнення з нього щомісячно коштів в сумі 1000 гривень на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання. Зазначив, що він не має значних доходів, має на утриманні двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому не має можливості утримувати повнолітнього сина. Просив вимоги позивача задоволити частково, а саме стягнути аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісячно.

Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України.

Судом встановлено, що 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, який розірвано 07 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №68.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , що засвідчує свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , актовий запис №115, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області.

09 вересня 2020 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 25 серпня 2020 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є повнолітнім та навчається в Тернопільському національному технічному університеті ім. Івана Пулюя на денній формі навчання за умовами договору за спеціальністю «121 Інженерія програмного забезпечення», освітній ступінь-бакалавр, період навчання 01 вересня 2024 року - 30 червня 2028 року, що стверджується довідкою № 1753 від 25 вересня 2024 року.

Згідно довідки про доходи №553 від 04 грудня 2024 року стипендія ОСОБА_1 за вересень грудень 2024 року не нараховувалася.

Тягар утримання позивача несе його мати, котра також здійснює оплату за навчання повнолітнього сина в університеті.

Позивач зазначає, що для його матері витрати на його навчання та утримання занадто велика сума, а тому він - ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги на утримання від біологічного батька - останній, на його переконання, цілком може надавати таку допомогу, оскільки має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, володіє достатнім майном, а тому може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач частково заперечив позовні вимоги, погоджується щодо стягнення з нього щомісячно коштів в сумі 1000 гривень на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання, вважає означену суму посильною для себе, оскільки перебуває у повторному шлюбі з 2009 року, й має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей 2010 та 2012 року народження.

Означені обставини ствердив копіями свідоцтва про шлюб з ОСОБА_6 від 19 вересня 2009 року, та свідоцтв про народження від 22 травня 2010 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежного того, з ким дитина проживає.

Суд наголошує, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків і неприпустимо створювати дискримінаційні умови для дітей на отримання матеріальної підтримки батьків незалежно перебувають вони в шлюбі чи ні.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав повнолітнього сина - позивача, котрий продовжує навчання в закладі вищої освіти й потребує допомоги, на матеріальну підтримку від батьків в рівній мірі, вартість витрат на проживання та навчання, можливість відповідача надавати таку допомогу, його сімейний стан та матеріальне становище, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 01.09.2024 року і до завершення навчання на денній формі навчання в Тернопільському національному технічному університеті ім. Івана Пулюя за спеціальністю «121 Інженерія програмного забезпечення», але не довше ніж до досягнення 23 річного віку.

Отже позов підлягає до часткового задоволення.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.10,12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 141, 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , в твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 01.09.2024 року і до завершення навчання на денній формі навчання в Тернопільському національному технічному університеті ім. Івана Пулюя за спеціальністю «121 Інженерія програмного забезпечення», але не довше ніж до 05 грудня 2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Зборівський районний суд Тернопільської області. Повний текст рішення суду складено 18 січня 2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.