Справа № 211/7530/24
Провадження № 2/211/574/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши в місті Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що 18 липня 2022 р. між ОСОБА_1 та банком було укладено Заяву-Договір про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування №S000018587. Відповідно до п. 1 Договору відповідачу було відкрито та здійснювалося обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня, видано платіжну картку. Обслуговування поточного рахунку відповідача здійснювалось у рамках продукту Банку ТП «Власний Рахунок» з видачею платіжної картки «World Debit».

Підписавши Договір КБО, відповідач погодилась, що складовою та невід`ємною частиною договору КБО є Заява-Договір, Правила, Тарифи Банку, з якими вона попередньо була ознайомлена, повністю згодна, розуміє їх зміст та положення, яких вона неухильно зобов`язалась дотримуватись. Так само, відповідач погодилась, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на сайті Банку, і зобов`язувалась періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них.

Відповідно до Договору КБО відповідач підтвердив, що до підписання заяви, вона ознайомилась на сайті Банку в мережі Інтернет та відділенні Банку та повністю і безумовно погодився з умовами Договору КБО, Правилами, Тарифами Банку.

Отже, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Правилами надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «БАНК ВОСТОК» та Тарифами, які викладені на сайті Банку, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок 18.07.2022 р. Позичальнику, що підтверджується випискою за рахунком позичальника, проти якого відповідач не заперечувала та користувалася платіжною картою за відкритим рахунком для задоволення особистих потреб , внаслідок чого утворилась дебіторська заборгованість, в розмірі 28000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.12.2024 року представник відповідача адвокат Гудима Т.В. через систему «Електронний суд» скерувала відзив на позовну заяву. Проти позову заперечує в повному обсязі, вважає його необґрунтованим, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач не укладала відповідного кредитного договору в електронній формі, а копії, наданого позивачем кредитного договору, не містять її підпису. Також, позивачем не доведено, що відповідач при укладенні договору про комплексне банківське обслуговування був належним чином ознайомлений з «Правилами надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «БАНК ВОСТОК». Крім того, в матеріалах справи відсутні первинні та зведені облікові документи.

30.12.2024 року на адресу суду представником ПАТ «БАНК ВОСТОК» надіслано відповідь на відзив, в якій останній просить позовну заяву про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. А тому, підписуючи електронним підписом договір, ОСОБА_1 погодилася з всіма умовами договору.

У судове засідання сторони у справі не з`явилися.

Відповідно до клопотання представник позивача просить проводити розгляд справи за відсутності представника Банку.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася.

Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 18.07.2022 року між сторонами було укладено Заяву-Договір про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № S000018587, що видно з копії даної заяви.

Відповідно до п. 1 Договору відповідачу було відкрито та здійснювалося обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня, видано платіжну картку. Обслуговування поточного рахунку відповідача здійснювалось у рамках продукту Банку ТП «Власний Рахунок» з видачею платіжної картки «World Debit».

Підписавши Договір КБО, відповідач погодилась, що складовою та невід`ємною частиною договору КБО є Заява-Договір, Правила, Тарифи Банку, з якими вона попередньо була ознайомлена, повністю згодна, розуміє їх зміст та положення, яких вона неухильно зобов`язалась дотримуватись. Так само, відповідач погодилась, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на сайті Банку, і зобов`язалась періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них.

Відповідно до п. 11 Договору КБО відповідач підтвердив, що до підписання заяви, вона ознайомилась на сайті Банку в мережі Інтернет та відділенні Банку та повністю і безумовно погодився з умовами Договору КБО, Правилами, Тарифами Банку.

Отже, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Правилами надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «БАНК ВОСТОК» та Тарифами, які викладені на сайті Банку, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Як наголошує Позивач, він свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме відкрив та здійснював обслуговування поточного рахунку, видав платіжну картку типу «World Debit» а надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених договором.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення

цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Форма Заяви-Договору про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № S000018587 від 18.07.2022р. повністю відповідає вимогам законодавства.

Укладання договору здійснювалося за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)).

Підписанням Заяви-Договору позичальник приєднується до запропонованих Банком Правил та Тарифам.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторонни до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «БАНК ВОСТОК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути

зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він

ознайомлений.

Підпис у Заяві-Договорі ОСОБА_1 (свідчить проте, що

Банком було дотримано вищенаведені положення та при укладанні Заяви-Договору Відповідача було ознайомлено з Правилами та Тарифами, відповідно до Розділу «Інформація про Клієнта», де ОСОБА_1 (добровільно надав свою згоду на те, що «Підписуючи цю Заяву-Договір про акцепт публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, я акцептую Публічну Пропозицію ПАТ «БАНК ВОСТОК» на укладання Договору КБО на умовах, викладених у «Правилах надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «БАНК ВОСТОК», затверджених рішенням Правління Банку від 01.03.2021, протокол № 17 (зі змінами і доповненнями), розміщених для ознайомлення на Сайті Банку www.bankvostok.com.ua та на інформаційних стендах у приміщеннях відділень Банку та приєднуюся до запропонованого Договору КБО в межах обраного пакету банківських послуг, підтверджую свою згоду на отримання пакету послуг Банку..»

Тобто, Банком було надано всю необхідну інформацію та надано доступ до ознайомлення з умовами укладеної Заяви-Договору, а Клієнт зобов`язаний ознайомитися та за згоди підписати Заяву-Договір про акцепт публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (далі - Договір КБО), що узгоджується з пунктом 6 Заяви-Договору, «…чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на Сайті Банку, і Клієнт зобов`язаний періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також зобов`язаний своєчасно ознайомлюватися з інформаційними повідомленнями Банку про зміну істотних умов Договору КБО (в тому числі стосується овердрафту), перевіряти правильність здійснення операцій за_Поточним рахунком у спосіб та в порядку, визначеними у Правилах, своєчасно ознайомлюватися з інформаційними повідомленнями Банку про зміну тарифів, умов надання послуги, істотних умов Договору КБО, а також перевіряти правильність здійснення операцій за Поточним рахунком у спосіб та в порядку, визначені

Договором КБО та Правилами; на день здійснення операції (якщо інше не встановлено тарифами) Клієнт сплачує вартість послуг Банку за розрахунково-касове обслуговування у відповідності із тарифами Банку.»

Підписавши Договір КБО, Відповідач погодилась, що складовою та невід`ємною частиною Договору є Заява-Договір, Правила, Тарифи Банку, з якими вона попередньо була ознайомлена, повністю згодна, розуміє їх зміст та положення, яких вона неухильно зобов`язалася дотримуватись. Так само, Відповідач погодилась, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на сайті Банку, і зобов`язалася періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них (п. 6 Заяви), отже посилання, що Банком не надано підтвердження, про те що Відповідач булла ознайомлена з Правилами є надуманим та обґрунтованим припущенням, що не підтверджено жодним доказом.

Щодо належності такого доказу, як виписка по рахунку Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц., «Розглядаючи справу, Верховний Суд зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

ВС підкреслив, що пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь- яким контррозрахунком відповідача.

На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог до позичальника про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків.»

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 уклала Заяву- Договір з Банком є виписка по її поточного рахунку № НОМЕР_1 за період з 18.07.2022 по 15.11.2024 рр., (далі Виписка) (додана до позовної заяви), яка є первинним документом відповідно до ст. 63 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» №75 від 04.07.2018р., виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що

підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/ рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Відповідно до Виписки Відповідач користувалась рахунком, а саме здійснювала

зарахування коштів: 20.07.2022 "U6YQN2 Credit (зарахування): P2P CREDIT/" 14 000,00 UAH 14 000,00 1,0000 0,00; 20.07.2022 "JD5K77 Credit (зарахування): BBPAY/" 14 000,00 UAH 14 000,00 1,000 00,00; 20.07.2022 "0A79N8 Credit (зарахування): SPOYNT/" 14 000,00 UAH 14 000,00 1,0000 0,00__по вищевказаним сумам пройшла відміна транзакції: 28.07.2022 "JD5K77 Credit (зарахування): BBPAY/" -14 000,00 UAH -14 000,00 1,00000,00

29.07.2022 Credit (зарахування): P2P CREDIT/ -14 000,00 UAH -14 000,00 1,0000 0,00; 01.08.2022 Credit (зарахування): SPOYNT/ -14 000,00 UAH -14 000,00 1,0000 0,00; 03.08.2022 "K1H28K Credit (зарахування): EPAY (A2C)/" 14 000,00 UAH 14 000,00; 1,0000 0,00.

Внаслідок чого на рахунку Відповідача утворилась дебіторська заборгованість клієнта у розмірі 28 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку клієнта.

Отже, Банком були виконані умови відповідно до Заяви-Договору про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № S0.07.2022 року, а саме відкрито ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 , з видачою платіжної карти MC World Debit у валюті гривня.

Під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на Позивача, так і на Відповідача.

Відповідно до частини першої статті 76, частини першої статті 77 ЦПК України

доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до змісту статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ґрунтуватися на припущеннях.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважаються достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє

стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt").

Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".»

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач погодився, що йому відомо, що складовою та невід`ємною частиною Договору КБО є: - Заява-Договір про акцепт Публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (Договір КБО), - Правила, - Тарифи Банку,

- Паспорт споживчого кредиту (з урахуванням правил), з якими Відповідач попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх змістзрозуміла, не потребує їх додаткового тлумачення, їх положення Відповідач зобов`язалася неухильно дотримуватись.

Підписуючи Заяву договір, Сторони передбачили, що підписи під цією Заяво- Договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання Сторонами цієї Заяви-Договору Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цієї Заяви-Договору.

Відповідно до п.3.43.1. Правил Дебіторська заборгованість Клієнта електронного платіжного засобу за Поточним рахунком виникає через особливості здійснення розрахунків із застосуванням платіжних карт, зокрема, але не виключно:

- надходження до клірингу операцій, за якими міжнародна платіжна система (МПС) не надсилала Банку платіжне повідомлення, або МПС надсилала Банку платіжне повідомлення, але відповідна сума не була блокована на Поточному рахунку Клієнта для забезпечення його зобов`язань за здійсненою операцією, або така сума була розблокована до надходження з платіжної системи інформації за результатами клірингу;

- здійснення операцій у валюті відмінній від валюти рахунку внаслідок курсових

різниць, що виникають у розбіжностях між днем здійснення трансакції (блокування

коштів за курсом дня операції) та днем оплати трансакції (списання коштів за курсом

дня списання);

- нарахування та утримання процентів/комісій та інших платежів, передбачених

Тарифами;

- здійснення трансакцій без авторизації ПК;

- помилкового списання по причині збою в роботі Процесінгового

центру або використання коштів за помилково встановленим лімітом на ПК;

- списання помилково зарахованих коштів.

Розмір Дебіторської заборгованості Клієнта-держателя електронного платіжного засобу та час її виникнення не є прогнозованим.

Отже, заборгованість яка виникла у ОСОБА_1 це сума дебіторської заборгованості у розмірі 28 000,00 грн. по якій не пройшла транзакція, оскільки при зарахуванні коштів на Рахунок Відповідачем дана сума відображалась і була використана за помилково встановленим лімітом на платіжній карті.

Днем виникнення Дебіторської заборгованості Клієнта-держателя електронного платіжного засобу є день виникнення заборгованості по Поточному рахунку, яка перевищує розмір Витратного ліміту. Дебіторська заборгованість Клієнта-держателя електронного платіжного засобу є зобов`язанням Клієнта погасити борг перед Банком, що виник у результаті минулих подій (транзакцій), та правом вимоги Банку до Клієнта.

Погашення дебіторської заборгованості Клієнта-держателя електронного__платіжного засобу здійснюється шляхом поповнення Поточного рахунку. Датою погашення дебіторської заборгованості Клієнта-держателя електронного платіжного засобу вважається дата, коли внаслідок зарахування на Поточний рахунок Клієнта грошових коштів залишок коштів на Поточному рахунку на кінець операційного дня перевищує Витратний ліміт (пункт 3.43.2., 3.43.3. Правил)

Дебіторська заборгованість Клієнта-держателя електронного платіжного засобу має бути погашена до 20 числа місяця наступного за місяцем виникнення дебіторської заборгованості Клієнта-держателя електронного платіжного засобу, якщо інше не передбачене у відповідному Договорі, цих Правилах, Тарифах, а також у кінцевий термін дії ПК. (пункт 3.43.4. Правил).

Пунктом 2.21.24. Правил передбачено зобов`язання клієнта оплачувати комісію Банку за надані банківські послуги за Договором КБО відповідно до цих Правил, згідно діючих на момент надання послуги Тарифів. Оплата послуг Банку здійснюється Клієнтом в момент надання відповідної послуги, авансом або в інший строк, визначений Тарифами або відповідним Договором.

Комісія за надані Банком послуги сплачується у гривнях.

Частиною 1 ст.610ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, внаслідок дій Відповідача на його картковому рахунку виникла заборгованість, яку Відповідач повинен був повернути в день її виникнення, протее зобов`язання щодо її погашення у встановлені договором строки не виконав.

Тобто, сумою списаною з рахунку Відповідача як дебіторська заборгованість, що утворилась у зв`язку з встановленим помилковим лімітом на платіжній карті з рахунку Банку внаслідок зарахування Відповідачем 20.07.2022р. суми на 28 000,00 грн. та відміною транзакції від 28.07.2022 та 29.07.2022 рр. на цю ж суму.

Отже вказані суми списання є сумами коштів за помилково встановленим лімітом

на платіжній карті та списані з рахунку Банку які Відповідач має повернути Банку.

Варто звернути увагу, що 20.07.2022 року Відповідачем неодноразово зараховувались кошти, транзакція по яким не пройшла і надійшли відміни.

Особливу увагу слід звернути на те, що Відповідач не звільнений від обов`язку повернути фактично отриману суму коштів в повному обсязі. Це твердження кореспондує з правовим висновком, викладеним в Постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17: «враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення

фактично отриманої суми кредитних коштів».

Посилання Відповідача, що Заява-договір про приєднання до Правил та Тарифів не містить відомостей про розмір кредиту (бажаний кредитний ліміт), а його ліміт становив лише одну гривню не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банку, адже дебіторська заборгованість не є кредитними коштами а є сумою, що була виставлена до сплати Банку через системи взаєморозрахунку і клірингу МПС і яку Банк

списав з рахунку Відповідача

Як можна побачити з Виписки, Відповідач користувався виданою їй платіжною карткою, здійснювала відповідні перекази та операції, тощо, що свідчить про прийняття та схвалення нею власними діями Правил та Тарифів у зв`язку з їх виконанням протягом тривалого часу.

Факт здійснення Відповідачем погашень по картці в тому числі і від 03.08.2022 року, та протягом строку користування карткою, що можна побачити з Виписки по рахунку та Розрахунку заборгованості, є актом згоди на запропоновані Банком Правила та Тарифи.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки вони спростовані доказами, наданими позивачем при поданні позову до суду та при поданні відповіді на відзив.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що доказів, які б спростовували неправомірність нарахувань позивачем, відповідачем та її представником не надані, не надано контр розрахунку, або доказів погашення відповідачем своїх борговим зобов`язань перед банком.

За встановлених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромслід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості у сумі 28000,00 грн.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" ( ) дебіторську заборгованість за заявою-договором № S000018587 про акцепт публічної пропозиції на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 18.07.2022 року в сумі 28000 ( двадцять вісім тисяч ) гривень 00 коп. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 січня 2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат