"22" січня 2025 р. Справа № 363/5651/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Пчолкіну М.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іноземної компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :33:027:0153 від 07.11.2016 року, який укладений між Іноземною компанією «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 726.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 в порядку спадкування є спадкоємицею ОСОБА_7 , якому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 249582 від 10.07.2008 року, зареєстрованого за № 08, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,9999 га, для індивідуального садівництва, яка розташована: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, кадастровий номер :33:027:0153.

На підставі підробленої та неіснуючої ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2008 року, справа №2-3132/2008, право власності ОСОБА_7 на вказану земельну ділянку припинено та визнано право власності за Іноземною компанією «НОРАНГЕР ДИВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД» («NORANGER DIVELOPMENT VEST LTD»). На момент укладення оспорюваного договору від 07.11.2016 року іноземній компанії було достеменно відомо про факт підроблення та не існування вищевказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва, а тому вказана компанія не мала будь-якого права власності на спірну земельну ділянку та відповідно не могла розпоряджатися нею, в тому числі й відчужувати згідно оспорюваного договору купівлі-продажу.

На даний час договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :33:027:0153, № 726, виданий 07.11.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., який укладений між Іноземною компанією «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД» та ОСОБА_3 залишається чинним та може слугувати підставою для його державної реєстрації, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом за захистом порушених прав.

Представник позивача подав до суду клопотання про звернення із судовим дорученням до Центрального органу Республіки Сейшельські Острови (Секретаріат Верховного Суду, Верховний Суд, Вікторія, Республіка Сейшельських островів (The Registrar of the Supreme Court, Supreme Court, PO Box 157, Victoria, Republic of Seychelles)) для вручення судових документів Іноземній компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД», яка зареєстрована Республіка Сейшельські Острови, адреса: вул. Васко да Гама, буд. 9, оф. 335, реєстраційний № 707991, м. Вікторія, о. Мае, Республіка Сейшельські Острови, у порядку Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року.

Також просив зобов`язати сторону позивача здійснити нотаріально посвідчений переклад на англійську мову всіх судових документів, які підлягають врученню відповідачу 1 - Іноземній компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД» та направити їх до Центрального органу Республіки Сейшельські Острови (Секретаріат Верховного Суду, Верховний Суд, Вікторія, Республіка Сейшельських островів (The Registrar of the Supreme Court, Supreme Court, PO Box 157, Victoria, Republic of Seychelles)). В зв`язку з цим просив провадження у справі зупинити.

Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що відповідач 1 - Іноземна компанія «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД» зареєстрована: Республіка Сейшельські Острови, адреса: вул. Васко да Гама, буд. 9, оф. 335, реєстраційний № 707991, м. Вікторія, о. Мае, Республіка Сейшельські Острови.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України слідує, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЦПК України вбачається, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

З аналізу ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" слідує, що якщо у приватноправових відносинах беруть участь іноземні юридичні особи, то такі відносини є відносинами з іноземним елементом.

В той же час, зі змісту ст. 25 Закону "Про міжнародне приватне право" випливає, що особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави. За відсутності таких умов або якщо їх неможливо встановити, застосовується право держави, у якій знаходиться виконавчий орган управління юридичної особи.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

В справі немає жодних даних, що у відповідача -1 (Іноземної компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД») є представники чи зареєстровані представництва на території України.

Разом з тим, Україна є учасницею Гаазької Конвенції 1965 року про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (далі Конвенція про вручення). Вказана Конвенція про вручення встановлює процедури передачі судових документів між державами-учасницями.

У відносинах між Україною та Республікою Сейшельські Острови двосторонні договори про правову допомогу в цивільних справах відсутні (листи Міністерства юстиції України №165949/ПІ-К-7336/12.1.1 від 02.12.2024 року та Міністерства закордонних справ України №72/19-612/1-162832 від 03.12.2024 року).

Крім того, порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Відповідно до ст. 2 Конвенції про вручення, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Так, Республіка Сейшельські Острови приєдналася до зазначеної вище Конвенції 18 листопада 1981 року з певними заявами і застереженнями.

Зокрема, Уряд Сейшельських Островів не висловив заперечень проти способів передачі документів особам, які перебувають на території його країни, безпосередньо поштою, відповідно до положень ст. 10 Конвенції.

При цьому, Уряд Сейшельських Островів зробив заяву до статті 2 Конвенції та зазначив, що Центральним органом для отримання прохань про вручення призначається Секретаріат Верховного Суду, Верховний Суд, Вікторія, Республіка Сейшельських островів (The Registrar of the Supreme Court, Supreme Court, PO Box 157, Victoria, Republic of Seychelles).

Офіційними Державними мовами Республіки Сейшельські Острови є англійська мова, французька мова та Сейшельська креольська мова.

Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 року затверджено Інструкцію про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1.6. Розділу 1 Інструкції слідує, що реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади.

Пунктом 1.7. Розділу 1 Інструкції встановлено, що Суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через міжрегіональні управління та Міністерство юстиції України.

В той же час, пунктом 1.8. Розділу 1 Інструкції визначено, що міжрегіональні управління взаємодіють з іноземними компетентними органами з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах через Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів України є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах (далі - Центральний орган України).

Як визначено в пункті 1.10. Розділу 1 Інструкції, Мін`юст як Центральний орган України, серед іншого, через міжрегіональні управління отримує доручення компетентних органів України, клопотання заінтересованих осіб і направляє до запитуваної держави в порядку, установленому міжнародним договором України (п. 1.10.1. Розділу 1 Інструкції); отримує від іноземних компетентних органів інформацію та документи стосовно виконання доручень компетентних органів України, клопотань заінтересованих осіб і направляє їх через міжрегіональні управління відповідному органу чи особі (п. 1.10.2. Розділу 1 Інструкції).

Крім того, відповідно до п. 2.1. Розділу 2 Інструкції слідує, що у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

В п. 2.1.1. Розділу 2 Інструкції вказано, що доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Пунктом 2.1.5. Розділу 2 Інструкції встановлено, що доручення підписується суддею та скріплюється гербовою печаткою суду України, який складає доручення.

В пункті 2.1.6. Розділу 2 Інструкції вказано, що документи, що додаються до доручення, повинні бути оформлені відповідно до законодавства України, засвідчені підписом судді і печаткою суду України в належних випадках. Якщо документ, що надсилається, складається з декількох аркушів, вони мають бути відповідним чином прошнуровані, пронумеровані і скріплені печаткою суду України.

Також, п. 2.3. Розділу 2 Інструкції визначено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 Цивільного процесуального кодексу України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Крім того, з п. 2.4. Розділу 2 Інструкції слідує, що відповідно до міжнародних договорів України доручення та додані до нього документи не потребують засвідчення в порядку консульської легалізації або шляхом проставлення апостилю.

Пунктом 2.5. Розділу 2 Інструкції встановлено, що Суд України направляє доручення через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Разом з цим у п. 6.1. Розділу 6 Інструкції визначено, що у разі, якщо правова допомога запитується або надається на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, застосовуються відповідні положення цієї Інструкції з урахуванням викладеного в пунктах 6.2-6.14 цієї Інструкції.

Так, пунктом 6.2. Розділу 6 Інструкції передбачено, що доручення про вручення документів за кордоном на підставі Конвенції про вручення складається судом чи іншим заінтересованим компетентним органом України у формі прохання, яка установлена Конвенцією про вручення, згідно з додатком 10 до цієї Інструкції. Заповненню підлягають дві частини формуляра - "Прохання" і "Короткий виклад документа" - з урахуванням такого:

п. 6.2.1. При заповненні частини "Прохання" необхідно обов`язково закреслювати будь-які пункти від "a" до "c", які не підлягають урахуванню під час виконання доручення.

п. 6.2.2. Частина "Короткий виклад документа" призначена для вручення отримувачу разом з пакетом документів і має містити якомога детальнішу інформацію, у тому числі стосовно запитуючого органу і сторін у справі, уключаючи наявні контактні телефони.

Крім того, п. 6.3. Розділу 6 Інструкції передбачено, що відповідно до статті 7 Конвенції про вручення формуляр обов`язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов`язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов.

Одночасно, п. 6.4. Розділу 6 Інструкції визначено, що якщо виконання доручення про вручення документів в іноземній державі необхідно здійснити відповідно до пункту "b" частини першої статті 5 Конвенції про вручення, суд України зазначає спосіб вручення або робить відмітку з надісланням до відповідного доданого документа, де вказується опис способу вручення, про який просять.

В той же час, п. 6.5. Розділу 6 Інструкції передбачено, що заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках.

Разом з цим, п. 6.6. Розділу 6 Інструкції визначено, що у разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої статті 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Крім того, відповідно до п. 6.7 Розділу 6 Інструкції передбачено, що суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

У разі потреби одержання інформації про стан виконання доручення суд України звертається до запитуваної держави безпосередньо. При цьому додається фотокопія заповненого судом України формуляра.

У разі якщо запитувана держава за вручення документів вимагає оплату, до пакета документів додається копія платіжного доручення (інформація про розмір оплати та реквізити для перерахування коштів розміщені на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: www.hcch.net).

Якщо держава, яка за вручення документів вимагає оплату, не висловила заперечень до статті 10 Конвенції про вручення, судові документи можуть бути надіслані особам, які перебувають на території такої держави, поштовими каналами.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: www.hcch.net, не зазначено, що Республіка Сейшельські Острови за вручення документів вимагає оплату.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 15 Конвенції про вручення слідує, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Конвенції про вручення вбачається, що кожна договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 496 ЦПК України, іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 498 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до частини 1 статті 499 ЦПК України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Частиною 3 статті 499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, частиною 4 статті 499 ЦПК України встановлено, що судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що до нього додаються, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

За таких обставин, з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд, доступу осіб до правосуддя, змагальності судового процесу та з метою належного повідомлення учасників справи про судовий розгляд, суд вважає необхідним докласти всіх зусиль для забезпечення належного та повного інформування про судовий розгляд відповідача 1, в зв`язку з чим звернутися із судовим дорученням до компетентного іноземного суду для вручення відповідачу 1 - Іноземній компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД» судових документів по цій справі, що належить здійснити в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, а також відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України та Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1092/5/54 від 27 червня 2008 року.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України слідує, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відтак, за клопотанням представника позивачки на сторону позивача слід покласти здійснення нотаріально посвідченого перекладу на англійську мову судових документів, які необхідно направити до Центрального органу, який призначено для отримання прохань про вручення Урядом Сейшельських Островів (Секретаріат Верховного Суду, Верховний Суд, Вікторія, Республіка Сейшельських островів (The Registrar of the Supreme Court, Supreme Court, PO Box 157, Victoria, Republic of Seychelles)), відповідно до вимог Конвенції про вручення та направлення усіх необхідних судових документів на адресу вищевказаного Центрального органу, з понесенням в зв`язку з цим необхідних витрат заінтересованою стороною.

Оскільки виконання судового доручення потребує значного часу, а відповідачі наразі участі в справі не приймають, провадження у справі за клопотанням сторони позивача підлягає зупиненню згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 252 та п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 197, 252, 253, 260, 261, 496, 498, 499 ЦПК України,

ухвалив:

клопотання представника позивача задовольнити.

Звернутись із судовим дорученням до Центрального органу Республіки Сейшельські Острови (Секретаріат Верховного Суду, Верховний Суд, Вікторія, Республіка Сейшельських островів (The Registrar of the Supreme Court, Supreme Court, PO Box 157, Victoria, Republic of Seychelles)) для вручення відповідачу - Іноземній компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД», яка зареєстрована Республіка Сейшельські Острови, адреса: вул. Васко да Гама, буд. 9, оф. 335, реєстраційний № 707991, м. Вікторія, о. Мае, Республіка Сейшельські Острови, судових документів, які скласти, оформити та направити в порядку Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року та з дотриманням вимог Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1092/5/54 від 27 червня 2008 року.

Зобов`язати сторону позивача за їх клопотанням здійснити нотаріально посвідчений переклад відповідних судових документів: прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів; підтвердження; короткий виклад документа, що підлягає врученню; які разом з ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року про відкриття провадження в цивільній справі № 363/5651/24, позовною заявою ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та доданими до неї документами в 2-х (двох) примірниках, складених українською мовою і перекладених на англійську мову, направити на адресу Центрального органу Республіки Сейшельські Острови (Секретаріат Верховного Суду, Верховний Суд, Вікторія, Республіка Сейшельських островів (The Registrar of the Supreme Court, Supreme Court, PO Box 157, Victoria, Republic of Seychelles)).

Запропонувати Відповідачу 1 - Іноземній компанії «НОРАНГЕР ДІВЕЛОПМЕНТ ВЕСТ ЛТД»:

- протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі підготувати заперечення проти позову в формі відзиву, який повинен відповідати вимогам ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на вказане судове доручення.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя