УХВАЛА

16 січня 2025 року

м. Київ

справа № 487/4131/20

провадження № 61-525ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Чуб Тетяни Валеріївни, постанову Миколаївського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 11/50 часток домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2018 році під час опадів неодноразово відбувалось підтоплення будинку позивача, через самовільно змонтовану відповідачами конструкцію з водовідведення, яка не працює, не виконує свою пряму функцію, а збирає воду, яка заливає стіну його літньої кухні, що призводить до руйнування його майна. В результаті неправомірних дій відповідачів, які полягають у самовільному встановлені на стіні належній позивачу житлової будівлі конструкції для водовідведення у вигляді короба, яка не відповідає нормам ДБН, відповідачі спричинили майнову та моральну шкоду.

Вказував, що він є особою з інвалідністю 3 групи і така поведінка відповідачів ускладнює його стан здоров`я.

Посилаючись на викладені обставини та спричинену йому майнову та моральну шкоду, ОСОБА_3 просив зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні ним будинком шляхом демонтажу конструкцій з водовідведення, яка не відповідає нормам ДБН, і влаштувати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будинку відповідачів на його будинок (літня кухня літ. В), стягнути з відповідачів в солідарному порядку на відшкодування майнової шкоди 29 766 грн та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Заводський районний суд м. Миколаєва рішенням від 20 серпня 2024 року відмовив у задоволенні позову.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 09 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року скасував і ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 .

Усунув перешкоди ОСОБА_3 в користуванні літньою кухнею літ. В по АДРЕСА_1 шляхом покладення обов`язку на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати систему водовідведення з покрівлі споруди навісу, який належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у домоволодінні АДРЕСА_2 , що не відповідає вимогам ДБН В.2.6-220:2017 «Покриття будівель та споруд», визначену у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-135 від 09 травня 2024 року.

Поклав обов`язок на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок виконати зворотній ухил скатної покрівлі навісу, а саме, у бік домоволодіння по АДРЕСА_2 та відповідно у протилежний бік від виконаної наразі, в бік домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Стягнув у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 29 766,00 грн та у відшкодування компенсації моральної шкоди 10 000,00 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

13 січня 2025 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Чуб Т. В., через засоби поштового зв`язку, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є вимоги про усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 80 = 242 240,00 грн) та становить 129 766,00 грн, справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (пункт 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Чуб Тетяни Валеріївни, постанову Миколаївського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко