Справа № 489/9141/24
Номер провадження 2/489/747/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач 1), ОСОБА_2 (далі-позивач 2) до ОСОБА_3 (далі - відповідач 1) ОСОБА_4 (далі-відповідач 2), третя особа - Миколаївська універсальна товарно-сировинна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним

встановив

У листопаді 2024 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.11.2001 між позивачами та відповідачами було укладено договір №3321-Л купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі за №3321-Л від 09.11.2001. 20.11.2001 позивачами було зареєстровано їх право спільної часткової власності (по 1/2) на зазначену квартиру в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №115 за реєстровим №19434. Позивачі не мають можливості розпорядитися нерухомим майном, оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. Тому, позивачі просять визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна ,а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за №3321-Л від 09.11.2001 та зареєстрований у ММБТІ 20.11.2001 за №19434.

Ухвалою від 22.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористалися, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії Договору №3321-Л купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2001, укладеного на Миколаївській універсальній Товарно-сировинній біржі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії реєстраційного посвідчення Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією відповіді з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.09.2024 станом на 28.12.2012 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за позивачами на підставі Договору купівлі-продажу від 09.11.2001.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно вищевказану квартиру не зареєстроване.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 09.11.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачам реалізувати свої права відносно нерухомого майна (зокрема, розпорядитися таким майном), договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4-13, 19,263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним Договір №3321-Л купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2001 року, укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі, зареєстрований 20.11.2001 в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим №19434, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Миколаївська універсально товарно-сировинна біржа, адреса: 54004, м. Миколаїв, пр. Миру, 36.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.01.2025.

Суддя В. В. Кокорєв