Справа № 138/3053/24
Провадження № 22-ц/801/325/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 рокуСправа № 138/3053/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

за участю сторін: заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці справу №138/3053/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи виконавчий комітет Вендичанської селищної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від обов`язків опікуна та встановлення опіки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Томай Катерини Олександрівни на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2024 року, яку постановила суддя Київська Т.Б. в Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 11 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про звільнення від обов`язків опікуна та встановлення опіки, яку мотивувала тим, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій встановлено групу інвалідності з дитинства. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року доньку визнано недієздатною та призначено заявника її опікуном. Донька потребує постійного стороннього догляду та допомоги. З часу призначення заявника опікуном доньки її стан здоров`я погіршився та на даний час вона не може здійснювати належний догляд за донькою. Сім`я заявника складається з неї, доньки, сина та її чоловіка. Чоловік також не може здійснювати догляд за донькою, оскільки є особою з інвалідністю.

Таким чином, ОСОБА_1 просила суд звільнити її від обов`язків опікуна та призначити опікуном ОСОБА_4 її рідного брата ОСОБА_3 .

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Томай К.О. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив та оцінив докази, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Томай К.О. посилалася на ті ж обставини, що і у заяві. Крім того, зазначила, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для здійснення заміни опікуна з матері недієздатної особи на її брата.

Вважає безпідставним висновок суду щодо формального та поверхневого підходу органу опіки та піклування щодо призначення ОСОБА_3 опікуном над недієздатною рідною сестрою ОСОБА_4 .

Також є передчасний висновок суду про те, що подання про призначення опікуном особи призовного віку в умовах введення в Україні дії воєнного стану є необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства, термін інвалідності встановлено безстроково. Також, зазначено, що вона потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Дана обставина підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААБ №088285 від 15 січня 2019 року та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №70296.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року ухвалено визнати недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 та призначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її опікуном.

Згідно з висновку судово-психіатричного експерта №430 від 19 грудня 2017 року, ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання та внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

20 березня 2020 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .

15 жовтня 2021 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюбу з ОСОБА_10 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_11 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 .

Згідно довідки Вендичанської селищної ради №64 від 17 липня 2024 року до складу сім`ї заявника, входять: чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , невістка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до рішення ЛКК №205 від 08 травня 2024 року КНП «Медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Вендичанської селищної ради заявник потребує лікування, обмеження фізичних навантажень терміном 1 (один) місяць.

Також, відповідно до довідок КНП «Медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Вендичанської селищної ради №266 від 04 червня 2024 року, №488 від 10 вересня 2024 року, №561 від 17 жовтня 2024 року встановлений вказаний вище рішенням ЛКК діагноз повторно підтверджувався та висновками ЛКК щоразу продовжувався термін обмеження фізичних навантажень, останній раз на три місяці, тобто до лютого 2025 року.

Як стверджує заявник, внаслідок захворювань вона на даний час не здатна постійно доглядати свою доньку. Крім того, чоловік заявника та батько доньки ОСОБА_8 також не здатний здійснювати догляд за ОСОБА_4 , оскільки хворіє та є особою з інвалідністю ІІІ групи, безтермінова, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ №357940.

Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Як зазначено в постанові КЦС ВС від 13 листопада 2024 року у справі №350/375/23 - інститут опіки та піклування має комплексний характер, він створений для захисту особистих немайнових і майнових прав повнолітніх осіб, що за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також для піклування про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду, забезпечення їх виховання, навчання та розвитку, а у необхідних випадках і лікування.

Частиною 4 статті 63 ЦК України встановлено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Отже, опікун недієздатного має відповідні обов`язки щодо опіки над такою недієздатною особою (дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням), та не може відмовлятися від їх здійснення без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 163/1251/22 (провадження № 61-7647св24) зроблено висновок, що «законодавець в ЦК України, як основному регуляторі приватних відносин, передбачив конструкцію «звільнення особи від повноважень опікуна». Застосування цієї конструкції зумовлює такий наслідок як припинення повноважень опікуна з моменту його звільнення. Звільнення від повноважень опікуна може відбутися у разі: (а) невиконання ним своїх обов`язків; (б) порушення прав підопічного; (в) поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або соціального захисту».

Пунктом 5.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 передбачено, що опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів наявності в ОСОБА_1 об`єктивних причин неможливості виконання нею обов`язків опікуна або, що вона належним чином не виконує своїх обов`язків, заявником не надано. Надана медична документація не доводить неспроможності виконання опікуном своїх обов`язків за станом здоров`я.

Наявне в матеріалах справи подання про можливість призначення ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_4 не підтверджує наявність поважних причин для заміни опікуна, а має лише рекомендаційний характер про можливість такої заміни.

В матеріалах справи відсутні докази, що саме ОСОБА_3 зможе виконувати обов`язки опікуна належно.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни ухвали суду.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Томай Катерини Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Стадник І.М.