Провадження № 2/641/605/2025 Справа № 641/1775/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/1775/24

позивач: АТ "Перший Український Міжнародний Банк"

відповідач: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ "ПУМБ" 23.03.2024 року за допомогою системи "Електронний суд" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 501 від 22.06.2020 року у розмірі 89748,82 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 501 від 22.06.2020 року, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 10000 грн у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 50000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору ОСОБА_1 зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом, що передбачені кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору № 501 від 22.06.2020 року, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитними договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 01.02.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 501 від 22.06.2020 року в розмірі 89748,82 грн., а саме: 49995,96 грн. заборгованість за кредитом; 39752,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, в якому вона просить не стягувати з неї заборгованість у розмірі 40000грн. та відсотки, які відрізняються від підписаної заяви № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22.06.2020 року на суму 10000грн.

В обґрунтування відзиву посилається на те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним договором. У підписаних нею у банку документах немає посилання на те, що банк має право самостійно змінювати кредитний ліміт та умови кредитування. АТ "ПУМБ" не надає доказів, що саме долучену до справи Публічну пропозицію на укладення договору розумів відповідач і погодився з нею, підписуючи заяву від 22.06.2020 року. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді під час укладення кредитного договору можливість зміни кредитного ліміту на 40000грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.05.2024 року позов АТ "ПУМБ" задоволено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 року заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.05.2024 року скасовано, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечує, додатково зазначила, що банком необґрунтовано збільшено кредитний ліміт. Додана до позову виписка по рахунку не підписана представником банку. Крім того, нею здійснено часткове погашення заборгованості по кредиту, зокрема, 24.06.2024 року перераховано на користь банку 3000грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що 22.06.2020 року ОСОБА_1 підписала заяву № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

У тексті наведеної заяви зазначено, що її підписанням ОСОБА_1 беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, яка розмішена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладання Договору страхування на зазначених умовах.

Того ж дня ОСОБА_1 підписала паспорт споживного кредиту, у якому відображено інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит

У відповідності до умов кредитного договору № 501 від 22.06.2020 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з річною процентною ставкою 47,88% та зобов`язалась здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування.

З довідки АТ «ПУМБ» вбачається, що 22.06.2020 року по договору № 501 від 22.06.2020 року встановлено кредитний ліміт у сумі 10000 грн, 16.112020 збільшено ліміт до 15000 грн., 22.01.2021 збільшено ліміт до 21000 грн., 19.03.2021 збільшено ліміт до 36000 грн., 22.04.2021 збільшено ліміт до 45600 грн., 19.05.2021 збільшено ліміт до 48300 грн., 22.10.2021 збільшено ліміт до 50000 грн., 27.02.2022 зменшено ліміт до 49756грн., 03.03.2022 збільшено ліміт до 50000 грн.

Випискою за рахунком НОМЕР_1 за період з 22.06.2020 року по 01.02.2024 року підтверджується факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами та часткового погашення кредитної заборгованості.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) від 01.02.2024 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 501 від 22.06.2020 в сумі 89748,82 грн протягом 30 днів з моменту отримання цього листа.

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 01.02.2024 року за кредитним договором № 501 від 22.06.2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 89748,82 грн., а саме: 49995,96 грн. заборгованість за кредитом; 39752,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно з копією квитанції від 24.06.2024 року в рахунок погашення заборгованості по договору № 501 ОСОБА_1 сплачено 3000грн.

Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду за захистом своїх прав.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 501 від 22.06.2020 року, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 10000 грн., який в подальшому було збільшено до 50000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентної ставки в розмірі 47,88% річних.

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитними договорами не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 року склалась заборгованість за кредитним договором № 501 від 22.06.2020 року в розмірі 89748,82 грн., а саме: 49995,96 грн. заборгованість за кредитом; 39752,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Заперечення відповідача щодо її необізнаності з умовами кредитного договору, суд вважає помилковими, з огляду на те, що заява № 501 від 22.06.2020 року, підписана ОСОБА_1 , містить дані щодо погодженої реальної річної процентної ставки 47,88%.

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 22.06.2020 року по 01.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, розраховувалась кредитною карткою за послуги, знімала готівку в банкоматах, а також частково погашала кредит.

Згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, виписка по рахунку є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, що достеменно свідчить про підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів та користування ними.

Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача.

Відносно доводів відповідача про безпідставне підвищення банком кредитного ліміту суд зазначає наступне.

Відповідно підпункту 4.3.6.4 пункту 4.3 частини 4 розділу ІІ ДКБО, який є публічною частиною договору, до якого приєднався позивач, підписавши заяву на приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору, сторони дійшли згоди, що банк (відповідач) має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта (позивача) шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 розділу ІІ цього договору, клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

Згідно з положеннями ч.ч. 1.2 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Підписавши 22.06.2020 року заяву № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ОСОБА_1 беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, яка розмішена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладання Договору страхування на зазначених умовах.

З огляду на викладене, за відсутності відповідних письмових заперечень з боку ОСОБА_1 щодо зміни кредитного ліміту, суд зазначає, що позивачем сума кредитного ліміту збільшена правомірно відповідно до умов договору.

Крім того, випискою по рахунку підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами у збільшеному банком розмірі.

Відносно доводів ОСОБА_1 про те, що банком до позовної заяви долучено виписку по рахунку, яка не підписана представником банку, а тому не може бути прийнята судом до уваги, суд зазначає, що АТ "ПУМБ" звернувся до суду за допомогою системи "Електронний суд", позовна заява та додані до неї документи підписані електронним цифровим підписом представника банку ОСОБА_2 , а тому не підлягають додатковому засвідченню шляхом проставлення власноручного "фізичного" підпису.

При цьому суд враховує, що після пред`явлення позову до суду відповідно до квитанції від 24.06.2024 року в рахунок погашення заборгованості по договору № 501 ОСОБА_1 сплачено 3000грн., а тому вказана сума коштів має бути вирахувана з загальної суми заборгованості відповідача перед банком.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 86748,82 грн. (89748,82грн.-3000грн.=86748,82грн.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором № 501 від 22.06.2020 року у розмірі 86748 (вісімдесят шість тисяч сімсот сорок вісім) грн. 82 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2341 (дві тисячі триста сорок одна) грн. 49 коп., а всього 89090 грн. 31 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 20.01.2025 року.

Суддя С.О.Ященко