Справа № 366/131/25
Провадження № 2/366/300/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.01.2025 селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (вул. І. Проскури, 7, с-ще Іванків, Вишгородського району, Київської області)

про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання за позивачем, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2, 25 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Горностайпільської сільської ради Вишгородського (Іванківського) району Київської області, що належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0257319, виданого та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 477 від 20.01.1998 року.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 16.01.2025, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (у разі передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки), втрат лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Згідно з ст. 19 Закону України "Про оцінку земель", експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні", а також інших нормативно-правових актів та державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

До позовної заяви не додано доказу на підтвердження даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, однак надано лист Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, згідно якого надання інформації щодо вартості вищезазначеної земельної частки (паю) є неможливим, оскільки Державний земельний кадастр містить відомості лише про сформовані та зареєстровані земельні ділянки.

Тобто в матеріалах позовної заяви відсутні докази, що підтверджують реальну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову, тобто станом на 2025 рік, що унеможливлює суд перевірити правильність розміру сплаченого судового збору.

Суд зауважує, що за наявності перешкод у отриманні витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, позивач не позбавлений можливості замовити експертну грошову оцінку майна з метою визначення вартості земельної ділянки.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що вона зверталася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на земельну частку (пай) після смерті батька ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. В підтвердження цього надано лист приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І.Ж., з рекомендацією звернутися до суду з заявою про визнання права власності на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю у спадкоємців необхідних документів.

Згідно приписів глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

В зв`язку з цим, позивачу, також, необхідно уточнити суб`єктний склад учасників справи з посиланням на відповідні докази (щодо наявності або відсутності інших спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки.

На підставі ст. 185 ч. 1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

3.Надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

4.Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

5.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Віталій МОВЧАН