Справа № 346/5060/24
Провадження № 2/346/298/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Хмельницької І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок загальною площею 0,63 га, що знаходяться в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою, а відповідачі (дружина та дочка спадкодавця) із заявами про відмову від спадщини на його користь. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно спадкодавця. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказані житловий будинок, господарські будівлі і споруди та земельні ділянки.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав клопотання про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с. 1-4 ).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, 10.01.2025 року та 20.01.2025 року відповідно подали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнають, просять розгляд справи проводити в їхній відсутності ( а.с. 142, 143 ).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.02.1991 року (а.с. 9).

Відповідно до копії рішення Спаської сільської ради народних депутатів від 24.12.1993 року вирішено передати земельні ділянки, які занесені в погосподарські книги, та згідно документації інвентаризації громадянам у приватну власність з подальшим виготовленням відповідної документації ( а.с. 21 ).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 30.01.2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Косів Івано-Франківської області (а.с.10).

Відповідно до копії довідки № 119, виданої 13.03.2023 року Спаським старостинським округом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав у АДРЕСА_1 ; тип двору - робітничий. На час смерті ОСОБА_4 в господарстві за цією адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 дружина; ОСОБА_1 син; ОСОБА_3 дочка; ОСОБА_5 невістка; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внуки. Заповіт від імені ОСОБА_4 у с. Спас не посвідчувався ( а.с. 20 ).

Судом також встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 370398472 від 19.03.2024 року, у вказаних реєстрах відсутні відомості щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно ( а.с. 25 ).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ФОП « ОСОБА_8 » 26.10.2023 року та 01.11.2023 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 121,6 кв. м. житловою площею 85,6 кв. м. та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літери «Б» та «Г»; стодоли - літера «В»; гаражу - літера «Д»; стайні літера «Е»; оборогу літера «Є»; огорожі «№ 1»; воріт «№ 2»; колодязя «№ 3». Рік побудови будинку - 1991 (а.с. 46-51, 62-67).

Згідно з матеріалами спадкової справи, 31.05.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. із заявами про відмову від спадщини після смерті відповідно чоловіка та батька ОСОБА_4 в користь сина померлого ОСОБА_1 , а в листопаді 2023 року (число в даті документу не читабельне) останній - із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,63 га, що знаходиться в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 108, 110, 126).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72664602, виданого вказаним нотаріусом 31.05.2023 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 87/2023 за номером у спадковому реєстрі 70725284, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.119).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного приватного нотаріуса від 20.11.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані вище житловий будинок та земельні ділянки в зв`язку з неподанням ним нотаріусу документів, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії може бути оскаржена до суду в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України. При цьому в змісті постанови вказано, що ОСОБА_1 подав нотаріусу наступні документи: заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , копію свідоцтва про смерть останнього та довідку Спаського старостинського округу Нижньовербізької сільської ради від 13.03.2023 року № 119 (а.с. 11, 132 ).

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

Згідно з п.1-3 глави 7 цього Порядку відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Відповідно до пункту 4.16 Глави 10 зазначеного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із положеннями, зокрема, ст.ст. 15, 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідачів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, з посиланням на ст. ст. 335, 344, 386, 392 ЦК України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за ст. 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до зазначеної норми є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування позовних вимог, зокрема, ним не надано жодного доказу, яким би підтверджувалася та обставина, що померлому ОСОБА_4 належав на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_1 , та земельні ділянки загальною площею 0,63 га, що знаходяться в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області.

Суд вважає, що та обставина, що спадкодавець проживав у будинку не може бути доказом того, що йому вказаний будинок та земельні ділянки належали на праві власності. При цьому, позивачу нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не подання документів, які підтверджують право власності ОСОБА_4 як спадкодавця на вказане нерухоме майно, а не з підстав відсутності у позивача правовстановлюючих документів на це майно, як він вказує в позовній заяві.

Позивачем не доведено порушення, невизнання та/або оспорення його прав щодо спірного нерухомого майна відповідачами.

Підстав для визнання за позивачем права власності на підставі як ст.392 так і ст. ст. 335, 344, 386 ЦК України ним не доведено та судом не встановлено.

Тому в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

На підставі наведеного, ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України та, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок, загальною площею 121,6 кв. м. житловою площею 85,6 кв. м. та господарські будівлі і споруди: літню кухню - літери «Б» та «Г»; стодолу - літера «В»; гараж - літера «Д»; стайню літера «Е»; оборіг літера «Є»; огорожу «№ 1»; ворота «№ 2»; колодязь «№ 3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки, загальною площею 0,63 га в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 23 січня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.