Справа № 562/76/25
У х в а л а

"17" січня 2025 р.

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Кушнір О.Г., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_1 просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При дослідженні позовної заяви та доданих до неї документів, з`ясовано, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись з вказаним позовом, позивач зазначив, що він на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 30.06.2017 року.

Проте, суд з такими доводами не погоджується виходячи з наступного.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зроблено висновок, що «відповідно до п.13 ч.1ст.5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановленіЗаконом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VIсуд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей12,22 Закону № 3551-XII».

У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 285/3858/17 (провадження № 61-34722св18) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»(у редакції на час постановлення ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Верховний Суд зазначає, що зазначена пільга щодо сплати судового збору поширюється на учасників бойових дій, які звертаються до суду як позивачі за захистом своїх порушених прав».

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20, п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір`звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Подібні висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 , від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Системний аналіз наведених норм закону з урахуванням правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що у кожному випадку суди мають враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи).

З урахуванням змісту позовної заяви (про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей ) суд приходить до висновку про те, що при зверненні з вказаним позовом до суду до позивача не застосовуються положення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому він не є особою, звільненою від сплати судового збору у даному випадку.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі №295/13441/19.

Згідно п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем документ, що підтверджує сплату судового збору, не долучено.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору на рахунок UA0017517; отримувач: ГУК у Рівн.обл/Здолб.міст.тг/22030101; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету:22030101.

Згідно вимог ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.83,175,177,185 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня вручення позивачу даної ухвали, шляхом долучення документу, що підтверджує сплату судового збору за подання позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: