ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1919/25 Справа № 199/6832/23 Суддя у 1-й інстанції - Доценко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: неповнолітній - ОСОБА_2 ,

Відповідач: законний представник неповнолітнього - ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024року, головуючий у суді першої інстанції Доценко С.І., -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У серпні 2023року ОСОБА_1 подав позов в суд проти неповнолітнього ОСОБА_2 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів матеріальної шкоди в розмірі 10 266,24грн.

Існування таких вимог позивач обґрунтовував тим, що він є власником транспортного засобу марки «MITSUBISHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 29 липня 2023року о 20 год. 40 хв. він почув звук сигналізації свого автомобілю та коли наблизився до нього, то побачив, що автомобіль пошкоджено, а саме відірвано номерний знак та пошкоджено бампер. Очевидці події сказали що номер відірвала дитина - ОСОБА_4 . Про подію було повідомлено в поліцію. В подальшому за його заявою відкрите кримінальне провадження по факту пошкодження майна. ВП №1 ДРУП ГУНП встановлено, що пошкодження транспортного засобу сталось через необережність неповнолітнього ОСОБА_5 , який грав на прибудинковій території. На думку позивача пошкодження автомобіля сталось з вини малолітньої особи та внаслідок недбалого ставлення батька дитини до його батьківських обов`язків. В подальшому ним була проведена оцінка завданої шкоди в ТОВ «Ніко-Дніпро», яка склала 10 266,24грн. Батько дитини сплачувати завдану шкоду відмовився.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що шкода завдана з вини неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 , що є обов`язковою умовою притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Також, згідно висновків суду, автомобіль позивача був припаркований неподалік від дитячого майданчика. Відповідач ОСОБА_2 в вечірній час, граючи з дітьми, пробігаючи біля автомобілю, не втримався та впав на автомобіль, що свідчить про відсутність умислу на завдання шкоди майну позивача. Внаслідок падіння були зірвані номерний знак, та накладна пластикова рамка для кріплення номеру на бампері.

Із наданих стороною відповідача доказів (фото пошкоджень) з місця події встановлено, що автомобіль дійсно має пошкодження на бампері, а саме пошкоджена накладна рамка для кріплення номерного знаку автомобілю. При цьому внутрішня сторона рамки під номерним знаком має сторонні сліди речовини білого кольору. Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ці сліди схожі на сліди шпаклівки на якій ймовірно тримався номерний знак.

Також на думку суду позивач в судовому засіданні не спростував доводи відповідачів, що накладна рамка бамперу могла мати пошкодження до події 29 липня 2023року та пояснив, що він не перший власник транспортного засобу, погодився з тим, що такі сліди мали місце і не зміг пояснити природу цих слідів та час їх виникнення. Крім того, пояснив, що на місце події викликав поліцію, але ж протокол огляду транспортного засобу на момент події суду не надав.

Будь-яке експертне дослідження стану транспортного засобу позивача та встановлення розміру завданої шкоди не проводилось, а тому суд був позбавлений можливості встановити, які пошкодження настали від дій відповідача і чи не мав автомобіль ці пошкодження до події 29 липня 2023року.

Суд першої інстанції вважав, що рахунок на оплату ТОВ «Ніко Дніпро» підтверджує лише виконання робіт по заміні накладки бамперу та супутніх робіт, але не містить огляду транспортного засобу для фіксації пошкоджень та не усуває сумніви щодо часу утворення цих пошкоджень.

Що стосується вимоги про притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_3 як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , то суд дійшов висновку, що ці вимоги є похідними від доведеності вини малолітньої особи у завданні шкоди та вини самого законного представника, яка полягає в несумлінному здійсненні або ухиленні від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Суд врахував, що ОСОБА_3 за фактом події, що мала місце 29 липня 2023року до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не притягався. Також відсутні відомості про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом спосіб до кримінальної відповідальності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклав вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, щопозивачем доведено належними та допустимими доказами наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, а також вина в заподіянні шкоди.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2024року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024року.

12 грудня 2024року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу стягнення матеріальної шкоди за пошкодження майна в розмірі 10 266,24грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», 2008року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 05 жовтня 2022року є позивач ОСОБА_1 (а.с.9).

Протоколом про прийняття заяви про злочин встановлено, що позивач 30 липня 2023року звернувся до ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності малолітніх осіб, які 29 липня 2023року о 20:40 год. пошкодили його транспортний засіб за адресою: Є. Ворового, 30, м. Дніпро, відірвавши номерний знак та пошкодивши бампер (а.с.13).

Відповідно до довідки за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07 серпня 2023року встановлено, що розглянута заява ОСОБА_1 щодо пошкодження його автомобілю (№ 15858 від 30 липня 2023року). Встановлено, що малолітній ОСОБА_2 перебував з дітьми на дитячому майданчику неподалік будинку АДРЕСА_1 . Під час гри він втікав від дівчинки, перечепився і під час падіння ненавмисно руками зачепив номерний знак автомобілю. В порушенні кримінального провадження відмовлено (а.с.12).

Ухвалою слідчого судді Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023року задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення (а.с.18).

Витягом з ЄРДР встановлено, що 23 серпня 2023року до ЄРДР під № 0001062 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 191 КК України, а саме те, що 22 серпня 2023року до ВП №1 ДРУП надійшла ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про внесення до ЄРДР звернення ОСОБА_1 за фактом пошкодження транспортного засобу марки «MITSUBISHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.36).

З рахунку на оплату № від 02 серпня 2023року вбачається, що ТОВ «Ніко Дніпро» здійснило на замовлення ОСОБА_1 ремонт автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саменакладка бамперу коштувала з ПДВ 1 416,24грн, бампер передній в зборі, зняття та встановлення коштував з ПДВ 1 350,00грн, фарбування бамперу переднього коштувало з ПДВ 7 500,00грн, а всього -10 266,24грн, в тому числі 1 711,04грн ПДВ (а.с.10).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітньою особою (а.с.39, 40).

Відповідач ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи загального захворювання та отримує державну соціальну допомогу, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.38).

Відповідачами на підтвердження заперечень проти позову було додано фотографії пошкодження колін у ОСОБА_2 та фото пошкоджень рамки для тримання номерного знаку транспортного засобу позивача, які були зроблені на місті події (а.с.59-63).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_7 є її братом, а ОСОБА_4 - племінником. Проживає з ними в одному будинку. 29. липня 2023року ОСОБА_4 з її сином гуляли на дитячому майданчику. Біля 18:00 год. діти прибігли додому та повідомили, що бігали біля дитячого майданчику, ОСОБА_8 впав біля машини і зачепив її руками при падінні та спрацювала сигналізація. Вслід за ними прийшли люди, серед яких і позивач та стали сваритись, що діти зламали машину. В руках у родичів позивача був номерний знак. Вона з хлопцями та цими людьми пішли до машини, щоб подивитись, що сталось. Вона фотографувала пошкодження та знімала на відео. Машина була припаркована з одного боку біля дитячого майданчику (міряли від каруселі до авто було 7 метрів до задньої частини автомобілю), а з іншого боку біля трамвайних колій, що є порушенням правил паркування, при тому що мінімальна відстань від дитячого майданчику до стоянки визначена Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996року № 173, і становить не менше ніж 20 метрів. На автомобілі було пошкоджене кріплення номерного знаку. Інших відірваних частин не було. Але внутрішня сторона кріплення номерного знаку мала сліди шпаклівки білого кольору, на якій вочевидь і був приклеєний номерний знак. Свідок вважала, що пошкодження рамки могли бути до події 29 липня 2023року.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Правові підстави для відмови в задоволенні позову суд першої інстанції вбачав в недоведеності позовних вимог.

Апеляційний суд вважає що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Тож, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Цивільно-правова відповідальність без вини може настати лише, якщо це прямо передбачено договором чи законом.

Згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини першої статті 1178 ЦК України відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Отже, законодавцем визначено поняття вини даних осіб, яка полягає в несумлінному здійсненні або ухиленні ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження позивача про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поданим ним доказам, є безпідставним, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів заподіяння саме відповідачами майнової шкоди через винні дії останніх.

Частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аргументи апеляційної скарги про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та нагляду за неповнолітнім ОСОБА_2 , апеляційний суд також відхиляє, оскільки таких доказів матеріали справи не містять.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності їх переоцінки.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 січня 2025року.

Судді: