П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/1620/24

Провадження № 22-ц/4815/140/25

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Бренчук Г.В.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду першої інстанції:

о 14 год. 36 хв. 10 жовтня 2024 року в м. Вараш

Вараського району Рівненської області

Повний текст рішення складено: 21 жовтня 2024 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

за участі: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги, покликався на те, що 25 серпня 2023 року він уклав договір про іпотечний кредит, за умовами якого йому надані грошові кошти у вигляді строкового кредиту на придбання нерухомості в розмірі 1 510 400 гривень до 25 серпня 2043 року. Кредит надано для придбання квартири АДРЕСА_1 . З метою виконання кредитних зобов`язань він щомісяця перераховує банку грошові кошти в сумі 12 000 гривень та сплачує комунальні послуги, надані за обслуговування вказаного житла. Зазначені обставини істотно погіршують його матеріальне становище. При цьому вважав, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів, а також кредитні зобов`язання та сплата за комунальні послуги є значно обтяжливими для нього, тому що разом становлять 100% його доходу.

З наведених мотивів просив: 1) зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 червня 2017 року в справі №565/869/17 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 до 1/9 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2022 року в справі №565/1110/22 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з розміру 1/7 до 1/11 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно; 3) зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , за судовим наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 червня 2024 року в справі №565/1287/24 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/4 до 1/9 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено погіршення матеріального становища. На думку суду, придбання квартири в іпотечний кредит не є підтвердженням погіршенням його матеріального стану та не повинно впливати на належне матеріальне забезпечення його дітей. Між тим, суд зазначив, що загальний розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання дітей, становить 64,29% заробітку (доходу), а це не перевищує встановленого ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" допустимого розміру відрахувань.

На рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, де покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності викладених висновків обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав про неврахування судом того, що встановлене ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" обмеження відрахувань із заробітної плати стосується виключно стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Натомість у спірних правовідносинах аліменти стягуються на двох неповнолітніх дітей в загальному розмірі частини заробітку, тобто 50%, та на повнолітню дитину в розмірі 1/7 частини заробітку - 14,29%. ОСОБА_7 також на те, що сума аліментів, яка утримується з його доходу на утримання неповнолітніх дітей, близько утричі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сумарний розмір аліментів, які стягуються на користь відповідачів, кредитних зобов`язань, комунальних послуг, є значно обтяжливими для заявника, адже становлять 100% від його доходу.

З викладених підстав просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким: 1) зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 червня 2017 року в справі №565/869/17 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 до 1/9 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року в справі №565/1110/22 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з розміру 1/7 до 1/11 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно; 3) зменшити розмір аліментів, які стягуються ОСОБА_1 , за судовим наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 червня 2024 року в справі №565/1287/24 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/4 до 1/9 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У поданих відзивах ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 адвокат Іващенко І.І. просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення як законне і обґрунтоване без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Норма частина першої ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 покликався на те, що з часу прийняття судових рішень про стягнення аліментів на користь відповідачів значно погіршилось його матеріальне становище, адже він набув зобов`язань за іпотечним кредитом на придбання квартири, розмір кредитних зобов`язань є значним і в сукупності з необхідністю сплати комунальних послуг із аліментними зобов`язаннями загальний розмір витрат становить 100% від заробітної плати. Також посилався на те, що сума аліментів, яка утримується з його доходу на утримання неповнолітніх дітей, близько утричі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом з`ясовано, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 червня 2017 року в справі №565/868/17 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 вересня 2017 року рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області в справі №565/868/17 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_1 , малолітніх дітей сторін: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на виховання їх матері - ОСОБА_2

20 жовтня 2022 року рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області в справі №565/1110/22 частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання аліменти в розмірі 1/7 (однієї сьомої) частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно починаючи стягнення з 19 вересня 2022 року і до 31 липня 2025 року включно.

25 червня 2024 року Кузнецовським міським судом Рівненської області видано судовий наказ в справі №565/1287/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно з довідкою про доходи №100 від 12 липня 2024 року ОСОБА_1 працює у 2 Державному пожежно-Рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області України у Рівненській області з охорони об`єктів на посаді начальника відділення матеріально-технічного забезпечення, а загальна сума його доходу за період з січня 2024 року по червень 2024 року становить 265 875,20 гривень, з яких сплачено аліментів у розмірі 81 032,79 гривень.

25 серпня 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 уклали договір про іпотечний кредит №RVIAG600000135 за умовами якого АТ КБ "Приватбанк" зобов`язується надати ОСОБА_1 грошові кошти у виді строкового кредиту на придбання нерухомості в розмірі 1 510 400 гривень.

Того ж дня між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін до договору про іпотечний кредит №RVIAG600000135 у якому зазначено, зокрема, що кредит надається на придбання житлової нерухомості, а саме квартири за номером АДРЕСА_1 .

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування не підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Очевидно, що придбання шляхом отримання кредитних коштів у банку вартісної нерухомості не є показником погіршення матеріального становища.

Щодо решти аргументів заявника, то вони на увагу не заслуговують, оскільки виходять за межі спірних правовідносин.

У статті 192 СК України наведено засади зменшення розміру аліментів, і незгода заявника з порядком стягнення аліментів в порядку виконання судового рішення чи визначеним таким рішенням розміром аліментів не є матеріально-правовими підставами для задоволення такого позову.

Так, якщо ОСОБА_1 вважає, що з нього стягуються аліменти у більшому розмірі, аніж це визначено ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", то він вправі звернутись до суду за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця під час виконання судового рішення - як це унормовано розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Також при вирішенні спору не підлягають ревізуванню розміри аліментів, способи та підстави їхнього стягнення, адже вони встановлювались відповідними судовими рішеннями і у разі незгоди з ними ОСОБА_1 мав право саме на перегляд (оскарження) судових рішень в судах вищих інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Частиною другою ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проте жодними належними та допустимими доказами значного погіршення майнового стану позивача не підтверджено.

Колегія суддів зважає на те, що, придбаваючи нерухомість, ОСОБА_1 повинен був усвідомлювати, що на нього покладений обов`язок дбати про дітей, матеріально їх забезпечувати. Неврахування свого матеріального становища та економічно-фінансових спроможностей при оформлення кредиту не є достатньою підставою для задоволення позову.

Батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права.

Згідно з ч.2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, доводи апеляційної скарги не спонукають до скасування оскаржуваного рішення, вони уже були предметом дослідження попереднім судом та фактично зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів і тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у зручний спосіб, який має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (пункт 32 рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 21 січня 2025 року.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків