Справа № 372/5806/24
Провадження № 2-354/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Договором позики № 918 від 11.03.2021 року в розмірі 60 402,43 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.03.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено Договір № 918, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5 900 грн. 01.12.2021 року було укладено догвір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 918 від 11.03.2021 року. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 918 від 11.03.2021 року. Відповідачка заборгованість за договором не погашає, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку з чим має прострочену заборгованість в розмірі 91 627 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 5 900 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення 85 727 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60 402,43 грн., з яких - заборгованість за основним зобов`язанням 5 900 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення 54 502,43 грн.

Ухвалою судді від 14.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

27.12.2024 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що договору позики не укладала, грошові кошти не отримувала. Разом з цим, надала контррозрахунок заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою, оскільки позивач включив до розрахунку період який виходить за межі строку кредитування.

15.01.2025 року представник позивача ОСОБА_3 подала до суду відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідач не спростував факту укладення договору, а наданий контр розрахунок не відповідає умовам кредитного договору.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справи без її участі задовольнивши позовну заяву в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 918.

Згідно п.1.1 Договору, товариство надає позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 5900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п.1.3 орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту.

Згідно п.1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а)2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б)починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4а;

в)починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.6;

г)починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2.65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у в п.1.4в;

д)тип процентної ставки фіксована.

Як вбачається з листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 11.09.2024 року здійснено переказ грошових коштів в розмірі 5900 грн. на картку НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за період з 11.03.2021 по 30.11.2021 року сума заборгованості відповідача перед первісним кредитором становить 46 374 грн., з яких: тіло 5 900 грн., відсотки 44 132 грн.

Разом з цим, з вказаного розрахунку вбачається, що 25.03.2021 року відповідачка здійснила оплату відсотків в сумі 1 770 грн. та 10.04.2021 року в сумі 1 888 грн.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 1-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором № 918 від 11.03.2021 року.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 року загальний розмір заборгованості складав 91 627 грн., з яких: 5 900 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 40 474 грн. заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги, 45 253 грн. нараховані відсотки згідно умов кредитного договору.

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за Договором № 918 від 11.03.2021 року.

Згідно розрахунку ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача станом на 03.10.2024 року становить 91 627 грн., однак в позовній заяві товариство просить стягнути 60 402,43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5900 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 54 502,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження погашення відповідачкою зазначеної заборгованості у повному обсязі до суду не надано.

Оскільки відповідачці надано у позику грошові кошти у розмірі 5900 грн. шляхом перерахування суми позики на банківську картку, вказану нею, суд дійшов висновку щодо стягнення суми позики в розмірі 5900 грн. з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр», як нового позикодавця.

Щодо позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення відсотків за договором позики, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.

Як вбачається з матеріалів справи договір позики укладено на період з 11.032021 року по 26.03.2021 року на 16 днів, за вказаний період розмір відсотків становить 1 888 грн., які і підлягають стягненню.

Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки процентів та прострочених процентів за договором позики в розмірі 52 614,43 грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що розмір суми позики складає 5900 грн., тоді як нараховані відсотки 54502,43 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд дійшов до такого.

Частиною 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням загальних зборів від 01.11.2023 року, заявка на надання юридичної допомоги № 178 від 14.08.2024 року, а також Акт № 3 про надання правової юридичної допомоги від 02.10.2024 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд вважає, що витрати з надання правничої допомоги у сумі 16 000 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом (надання усної консультації та складання позовної заяви для подачі до суду), не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру. Тому з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3 000 грн.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції № від 15.10.2024 року вбачається, що при зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр» сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн.

Так як позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково (12,89%), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 390,30 грн.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 918 від 11.03.2021 року в розмірі 7 788 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 390,30 грн., а всього стягнути 11 178,30 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць