Справа № 216/285/12
Провадження № 22-ц/801/31/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коломійцева В. І.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуСправа № 216/285/12м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Міхасішина І.В.,

суддів : Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну № 216/285/12 за заявою прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Плосківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,

за апеляційною скаргою поданою особою яка, не приймала участі у розгляді справи ОСОБА_1 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2012 року, ухвалене у складі судді Коломійцевою В. І.,-

встановив:

Короткий зміст вимог

В березні 2012 року прокурор Мурованокуриловецького району Вінницької області, в інтересах держави в особі Плосківської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області. Заява обгрунтована тим, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,0460 га., що знаходиться на території Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району. Право власності ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №167724. Вартість вищевказаної земельної ділянки становить 50615,79 грн. Зазначена земельна ділянка після смерті спадкодавця не успадкована. В свою чергу Плосківська сільська рада Мурованокуриловецького району має право на успадкування цієї земельної ділянки. Тому, просла суд визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №167724 вартістю 50615,79 грн., ОСОБА_2 відмерлою спадщиною, передати відумерлу спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №167724 вартістю 50615,79 грн. Плосківській сільській раді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мурованокуриловецькогорайонного суду Вінницької області від 09 квітня 2021 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області, що складається з земельної ділянки розміром 3,0460 гектара, вартістю 50615,79 грн., яка знаходиться на території Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №167724, виданий на підставі розпорядження голови Мурованокуриловецькою районної державної адміністрації Вінницької області від 30 липня 2004 року №231).

Визнано власником майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області, що складається з земельної ділянки розміром 3,0460 гектара, вартістю 50615,79 грн., державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №167724, Плосківську сільську раду.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву, керуючись нормами ЦК України, а саме статтею 1277 цього Кодексу, виходив з того, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 ніхто не претендує, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа на ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується довідкою завідуючого Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області. Вказані обставини свідчать про відсутність спадкоємців за законом та заповітом та відсутність спору про право.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2024 року залучив до участі у справі Могилів Подільську окружну прокуратуру Вінницької області як правонаступника прокуратури Мурованокуриловецького району Вінницької області. Залучив до участі у справі Вендичанську селищну раду Могилів-Подільського району Вінницької області (вул. Соборна, 55, смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області, ,), як правонаступника Плосківської сільської ради Вінницької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2024 року особа яка, не приймала участі у розгляді справи ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Міхасішин І.В., судді: Войтко Ю.Б., Стадник І.М.

16 вересня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду поновлено особі, яка не брала участі в справі, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

18 вересня 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов лист з Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області про неможливість направлення цивільної справи, оскільки зазначена справа знищена, у зв`язку із закінченням терміну зберігання в архіві суду (акт від 02.05.2019).

01 жовтня 2024 року ухвалою Вінницький апеляційний суд ініціював відновлення Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області втраченого (знищеного) провадження в цивільній справі № 216/285/12 за заявою прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Плосківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

14 листопада 2024 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області частково відновлено матеріали втраченого судового провадження у цивільній справі №216/285/12-ц за заявою прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою.

09 грудня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду на 21 січня 2024 року о 09:00 год. з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до якого належить земельна ділянка № НОМЕР_1 на території колишньої Плосківської сільської ради, загальною площею 3, 0460 га державний акт серії ВН № 167724, кадастровий номер :03:002:0099. Єдиним спадкоємцем четвертої черги був батько заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на протязі тривалого часу проживали однією сім`єю, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_2 не могла себе обходити та вести домашнє господарство, вони мали спільний бюджет, купували майно для сумісного користування, ліки, доглядали та у всьому підтримували одне одного. Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , померлий залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

Вчасно звернувшись після смерті ОСОБА_3 до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було заведено спадкову справу № 93/2012.

В квітні 2024 року ОСОБА_1 виявила документи на майно (державний акт) на ім`я ОСОБА_2 та звернулась до державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину однак після огляду представлених нею документів, нотаріус повідомив, що остатньою не надано доказів, що свідчать про факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2

07 червня 2024 року рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області задоволено заяву про встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з грудня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повторно звернувшись до державного нотаріуса скаржник дізналась про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Зазначені вище обставини не були з`ясовані судом при винесенні рішення про визнання спадщини відумерлою.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до Вінницького апеляційного суду не надійшли.

Представник Вінницької обласної прокуратури Моніч Л.В. апеляційну скаргу не визнала, просила суд відмовити у задоволенні апеляціної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені судом про час і місце розгляду справи, причини неявку суду не повідомили.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що на території Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області проживала ОСОБА_2 , яка відповідно до актового запису про смерть № 16 від 07.12.2009 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у виді права власності на земельну ділянку, розміром 3,0460 гектара, що знаходиться на території Плосківської сільської ради. Дані обставини підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №167724, виданого на ім`я ОСОБА_2 Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією 14.09.2007 року, вартість земельної ділянки станом на 20.03.2012 р. 50615,79 грн.

Встановлено, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 ніхто не претендує, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа на ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується довідкою завідуючого Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області. Вказані обставини свідчать про відсутність спадкоємців за законом та заповітом та відсутність спору про право.

07 червня 2024 рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з грудня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_3 . Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №93/2012.Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Отже орган місцевого самоврядування зобов`язаний звернутися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою лише у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до якого належить земельна ділянка № НОМЕР_1 на території колишньої Плосківської сільської ради, загальною площею 3, 0460 га державний акт серії ВН № 167724, кадастровий номер :03:002:0099.

07 червня 2024 року рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області задоволено заяву про встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з грудня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із наданих документів та встановлених обставин рішеням суду, спадкоємцем четвертої черги був батько заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на протязі тривалого часу проживали однією сім`єю, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_2 не могла себе обходити та вести домашнє господарство, вони мали спільний бюджет, купували майно для сумісного користування, ліки, доглядали та у всьому підтримували одне одного. Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , померлий залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

Вчасно звернувшись після смерті ОСОБА_3 до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було заведено спадкову справу № 93/2012.

В квітні 2024 року ОСОБА_1 виявила документи на майно (державний акт) на ім`я ОСОБА_2 та звернулась до державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину однак після огляду представлених нею документів, нотаріус повідомив, що остатньою не надано доказів, що свідчать про факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Повторно звернувшись до державного нотаріуса після набуття рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07 червня 2024 року законної сили, скаржник дізналась про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду в інтересах в інтересах держави в особі Плосківської сільської ради, прокурор посилався на те, що спадкова справа після смерті власниці земельної ділянки не заводилася, що свідчить про неприйняття спадщини спадкоємцями, а тому заявник, виходячи із положень статті 1277 ЦК України, звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді.

Коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 місцевим судом не з`ясовано, проте заявниця ОСОБА_1 є дочкою особи, яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та остання вважає себе спадкоємцем за законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці набувають право на спадщину лише за умови, що вони віднесені законом до спадкоємців померлої особи (за законом або за заповітом) та прийняли спадщину в установленому порядку.

Якщо спадкоємці за заповітом і за законом відсутні чи усунуті, не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, то спадщина визнається відумерлою та переходить у власність місцевої територіальної громади.

Заява про визнання спадщини відумерлою розглядається судом в порядку окремого провадження.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 234 ЦПК України, в редакції чинній на дату ухвалення рішення).

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 234 і главою 9 розділу IV ЦПК України 2004 року однією з категорій справ окремого провадження є справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі статтею 275 ЦПК України, в редакції чинній на дату ухвалення рішення, у заяві про визнання спадщини відумерло повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 278 ЦПК України, в редакції чинній на дату ухвалення рішення, суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно з частиною шостою статті 235 ЦПК України, в редакції чинній на дату ухвалення рішення, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Схожі за змістом положення містяться й у частині шостій статті 294 ЦПК України.

При визнанні спадщини відумерлою з точки зору процедур розгляду таких справ та способу захисту інтересу територіальної громади на спадкове майно, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15 (провадження № 14-190цс20) вказала, що інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. За таких обставин слід дійти висновку, що такі правовідносини є подібними до спадкових, хоч до них у цілому не відносяться. На користь цього висновку свідчить також розміщення норм права про можливість визнання спадщини відумерлою саме у книзі шостій ЦК України «Спадкове право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Звернувшись із апеляційною скаргою на оскаржуване рішення суду, ОСОБА_1 вказала на наявність між нею та Плосківської сільської ради (правонаступник Вендичанська селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області) спору про право на майно померлої ОСОБА_2 .

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 на обґрунтування доводів апеляційної скарги надала суду апеляційної інстанції докази, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, як спадкоємця, які оцінені апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Зважаючи на наведене, враховуючи мету подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а також наявність іншої особи, яка виявила бажання прийняти спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_4 , та заперечує наявність підстав для визнання спадщини відумерлою, колегія суддів вважає, що у справі наявний спір про право цивільне, а тому є підстави для залишення без розгляду заяви прокурор Мурованокуриловецького району Вінницької області, в інтересах держави в особі Плосківської сільської ради (правонаступник Вендичанська селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області) в порядку окремого провадження.

Таким чином, вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, а заяву прокурора залишити без розгляду.

Залишення без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження, не перешкоджає зверненню до суду із відповідним позовом для вирішення спору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2012 рокускасувати.

Заяву прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Плосківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник