ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2095/25 Справа № 932/8697/24 Суддя у 1-й інстанції - Потоцька С. С. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарасевич С. В. на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника завернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, яку обґрунтовувала тим, що 10.10.2012 року між нею та відповідачем, який є громадянином росії, укладений шлюб. Шлюб зареєстрований територіальним відділом ЗАЦС Орловського району Управління ЗАЦС Орловської області, рф, про що зроблений актовий запис від 10.10.2012 № 568.

Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, на початку 2022 року, позивачка разом із своїми малолітніми дітьми повернулась до України. Відповідач є громадянином російської федерації і залишився проживати в своїй країні.

З того часу фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припиненні, вони проживають окремо, не підтримують жодних зв`язків, не ведуть спільне господарство, не мають спільного побуту.

Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права .

Зазначає, що на час розгляду даного спору, між Україною та російською федерацією немає діючого міжнародного договору у сфері правової допомоги у цивільних і сімейних справах.

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України. Ухвала суду є передчасною та необґрунтованою.

З огляду на викладене позивачка не має іншого, передбаченого законом способу поновити свої права, які порушуються її перебуванням у шлюбі з відповідачем.

В судове засідання з`явилася ОСОБА_1 .. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному вебпорталі «Судова влада України» відповідного оголошення.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що розірвання шлюбу, укладеного між громадянами різних держав здійснюється за законодавством України у тих випадках, коли подружжя спільно проживало на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території.

Проте такий висновок зроблено передчасно.

Як вбачається з матеріалів справи 10.10.2012 року між позивачем та відповідачем, який є громадянином рф, укладений шлюб. Шлюб зареєстрований територіальним відділом ЗАЦС Орловського району Управління ЗАЦС Орловської області, рф, про що зроблений актовий запис від 10.10.2012 № 568.

Відповідач є громадянином російської федерації, шлюб зареєстрований в рф. Подружжя мають спільних дітей, які народилися в рф. Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . При пред`явленні позову позивачка, як останнє відоме місце проживання відповідача, зазначила адресу у рф. При цьому, позивачка вказувала, що сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з лютого 2022 року та з цього часу сторони проживають в різних країнах. Крім того, позивач вказує, що до початку 2022 року проживала разом з відповідачем на території рф.

Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради відомості щодо реєстрації місця проживання на території м. Дніпра відповідача відсутні.

Доказів того, що відповідач будь-коли проживав за місцем проживання позивачки за адресою: АДРЕСА_1 суду не надано.

Частиною першою статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія "підсудність" застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог статей 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" та нормами відповідних міжнародних договорів.

Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1статті 75-77 Закону України "Про міжнародне приватне право").

У пункті 2 частини першої статті 1Закону України "Про міжнародне приватне право" зазначено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Положеннями статей 60, 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за

умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (частина перша статті 16 Закону України "Про міжнародне право").

Частиною першою статті 75 Закону України "Про міжнародне право" встановлено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону статті 76 цього Закону.

Підстави визначення підсудності справ судам України встановлено статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", зокрема згідно із пунктом 12 частини першої цієї статті суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України.

До висновків щодо розірвання дипломатичних відносин між Україною і російською федерацією, на основі аналізу наведених вище норм права та фактичних обставин, дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782 св 21), у постанові від 08 червня 2022 року у справі №490/9551/19, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2022 року у справі № 635/6172/17, провадження № 14-167 цс 20, (пункт 58).

Згідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Оскільки у даному випадку позов поданий за місцем офіційної реєстрації позивача, бо у неї відсутня фізична можливість з поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, то відповідно до вказаних норм цивільного процесуального права позивачка звернулася з позовом про розірвання шлюбу до належного суду, а зазначені судом в ухвалі мотиви мають формальний характер, що не впливає на можливість розгляду справи.

При поданні позовної заяви до суду позивач дотримався вимог ЦПК України, а саме ч.2 ст.28 ЦПК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процес (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до ухвалення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарасевич С. В. задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2025 року.

Судді: