Справа № 482/1685/24
Номер провадження 2/482/5/2025
23 січня 2025 року місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Дмитренка І.М., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2022 року позивачка придбала у відповідачів житловий будинок АДРЕСА_1 , але при цьому договору купівлі-продажу нотаріально не оформляли, домовившись про здійснення нотаріального оформлення договору купівлі-продажу в майбутньому.
Вказує, що ОСОБА_3 , після отримання грошей за продаж будинку, виїхала в іншу місцевість, на даний час її місцезнаходження не відоме, а тому, посилаючись на викладене, позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна та визнати за нею право власності на це майно, оскільки на даний час втрачено можливість його нотаріального посвідчення.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Дмитренка І.М. до суду надійшла заява про підтримання позовної заяви та про розгляд справи без участі сторони позивача.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Ярмуша В.В., до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачка ОСОБА_3 будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомляла, будь-яких заяв чи клопотань не подавала, правом надання відзиву не скористалася.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Дільничої сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області на підставі розпорядження № 3 від 23.03.1994 року, житловий будинок в с. Гребеники з підсобними приміщеннями на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що також свідчить реєстровий напис Вознесенського районного бюро технічної інвентаризації № 45 від 20.06.1994 року.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради від 17.12.2024 року № 179, згідно наявних даних (погосподарської книги № 2 особовий рахунок № НОМЕР_1 ) житловий будинок, який належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження виконкому Дільничної сільської ради № 3 від 23.03.1994 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У відповідності до ч.ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 337 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій будинок розташований, без зміни її цільового призначення.
Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ст. 657 ЦПК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що хоча сторони, у відповідності до вимог законодавства, не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 05.02.2022 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за яким ОСОБА_1 придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Судові витрати по справі залишити за позивачкою.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Кічула