САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Провадження №2/726/75/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

До Садгірського районного суду м. Чернівці за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 27 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 41.

Вказує, що від шлюбу у них із відповідачкою народилося троє дітей: ОСОБА_3 , 2013 року народження, ОСОБА_4 , 2015 року народження та ОСОБА_5 , 2021 року народження.

Також зазначає, що подружнє життя із відповідачкою не склалося та втратили повагу один до одного, протягом тривалого часу проживають окремо, а тому зберегти сім`ю неможливо.

З посиланням на відповідні норми просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб.

Від відповідачки ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Вказаний вище позов першочергово було подано до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2024 року справу № 727/13785/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надіслано за підсудністю до Садгірського районного суду м. Чернівці.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2025 справа передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.,.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 07.01.2025, прийнято позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбудо розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 23.01.2025, про що повідомлено сторони.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові просив суд слухати справу за його відсутності на підставі наявних у ній матеріалів, підтримав позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явилася, однак скерувала 20.01.2025 до суду заяву у якій визнала позовні вимоги, погодившись на розлучення. Розгляд справи просила провести за її відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Згідно із ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши письмові матеріали справи та подані до суду заяви, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб 27 вересня 2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 27 вересня 2012 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 13 березня 2013 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 18 листопада 2015 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 29 вересня 2021 року.

Заходів забезпечення позову та доказів не вживалося. Строк для примирення подружжю не призначався. Зупинення провадження у справі не здійснювалося.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення між ними стало неможливим, як вказує позивач та не заперечує відповідачка, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право чоловіка та дружини на особисту свободу.

Також позивач вказує, що подальше перебування у шлюбі суперечить його особистим інтересам, а збереження шлюбу є неможливим.

Відповідачка скерувала до суду заяву у якій не заперечила щодо розлучення із позивачем.

Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, позивач просив суд шлюб розірвати, а відповідачка визнала позовні вимоги і також не заперечувала проти розлучення, за відсутності обставин, що унеможливлюють розірвання шлюбу, оскільки доказів існування таких суду не надано, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить на розгляд суду.

На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81-82, 247, 259, 263-265, 267-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 27 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 41 розірвати.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев