РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новасардової І.В., за участі секретаря судового засідання Доновської А.В., представника позивача Сердюка Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання неправомірною вимоги надати для приватизації квартири копію ордера про надання жилої площі (договору найму жилої площі)

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сердюк Р.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі за умови надання всіх інших документів, передбачених Положення про порядок передачі квартир (будників), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

В обґрунтування позову зазначив, позивач фактично проживає та має зареєстроване місце проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира віднесена до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. Маючи намір приватизувати квартиру, позивач звернувся до Запорізької міської ради з відповідною заявою від 02.07.2024. Запорізька міська рада передала відповідачу заяву позивача, для вирішення по суті порушеного питання, за яким відповідачем було відмовлено у приватизації квартири, з підстав не виконання вимоги про надання для приватизації квартири - копії ордера про надання жилої площі (копії договору найму жилої площі). В свою чергу, з метою отримання копії ордера представник позивача звернувся до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством з відповідним адвокатським запитом від 24.08.2024. Листом від 30.08.2024, Департамент проінформував позивача про відсутність на зберіганні корінця ордеру на вселення у спірну квартиру, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року, обмінних з 1994 року. На думку представника позивача, зважаючи на дату народження позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивач не міг бути вказаний у ордері на вселення квартири. У відповіді також зазначено, що будинок введений в експлуатацію, ще у 1967 році, який наразі не зберігся. За вказаних обставин, позивач вважає вимогу відповідача про надання копії ордеру, який відсутній у позивача незаконною та просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії по приватизації спірної квартири, за відсутності ордера на жиле приміщення.

Ухвалою від 25.09.2024 відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

08.10.2024 року до суду надійшов відзив від представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у якому вказано, що до районної адміністрації звернувся ОСОБА_1 із заявою щодо приватизації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та був наданий перелік документів відповідно по пп. 17, 18 Положення згідно якого чітко визначено надання копія ордеру про надання жилої площі. В задоволенні позову відповідач просить відмовити.

08.10.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої представник зазначає, що позивач не може виконати вимоги відповідача про надання копії ордера, за обставин, на які він не має жодного впливу, оскільки ордер видавався родині позивача, до його народження; за вказаних обставин, позивач також не може бути зазначений у ордері, який оформлявся до його народження; наразі всі члени родини позивача, померли, у зв`язку з чим, позивач не може з`ясувати обставини видачі ордера та місце його зберігання; позивачу також не відомі, і не можуть бути відомі обставин видачі ордера; копія ордера не надана навіть на адвокатський запит ініційований позивачем, з метою позасудового врегулювання даної ситуації. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.11.2024 року продовжено строк розгляду справи, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.12.2024. Судове засідання відкладалось на 09.01.2025.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, на адресу суду надійшли заяви, відповідно яких представник відповідача просив суд провести судові засідання за відсутності їх представника з урахуванням відзиву.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановив факти та відповідні правовідносини, дійшов висновку.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.08.1992 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1 від 10.11.2023.

Згідно з довідки №379750401 від 22.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформація за запитуваною адресою: АДРЕСА_2 у реєстрі відсутня.

Згідно листа ТОВ «ЗМБТІ» №4078 від 13.06.2024 року, Товариство повідомляє, що в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_4 , не містяться.

На підтвердження одноособового права позивача на приватизацію квартири, позивачем до позовної заяви долучено: копію свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , серії НОМЕР_4 .

У зв`язку з чим, маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, позивачем були підготовлені необхідні документи для приватизації даної квартири, після чого він 02.07.2024 звернувся до Запорізької міської ради із заявою про приватизацію квартири, в якій просив передати спірну квартиру у його приватну власність.

Відтак, 18.07.2024 Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району на звернення ОСОБА_1 щодо приватизації квартири по АДРЕСА_2 надало відповідь № І-0766-В, відповідно до якої, керуючись пунктом 18 Наказу від 16.12.2009 №396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» зазначило про необхідність надати до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району наступні документи, зокрема зазначено копія ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі).

Відповідно до листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 30.08.2024 позивача повідомлено про те, що житловий будинок АДРЕСА_3 вводився в експлуатацію в 1967 році. Не була зазначена дата оформлення родині ОСОБА_1 ордера на заселення до зазначеної квартири. Для отримання запитуваної інформації необхідно зазначати рік оформлення ордера, ПІБ на особи яку оформлявся ордер, обов`язково вказати категорію ордеру (державний, службовий, обмінний). У відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту корінці ордерів на заселення, зберігаються лише з 1984 року, обмінних з 1994.

Враховуючи те, що у позивача оригінал ордеру на квартиру відсутній, на сьогоднішній день у нього виникла перешкода у реалізації свого права на приватизацію житла.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статей 4, 5 ЦПК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з частиною першою статті 345 ЦК фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Приватизація житлових приміщень здійснюється відповідно до приписів Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482) та Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі Положення № 396), яким передбачений вичерпаний обов`язковий перелік документів, які додаються до заяви на приватизацію квартири, в тому числі і копія ордеру про надання житлової площі.

Позивач зареєстрований та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з 31.08.1992.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідниках, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-памяток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) віднесення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

На відповідача, як на орган приватизації, повинен бути покладений обов`язок передати їм у власність вище зазначену квартиру відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З моменту реєстрації позивача в квартирі його право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем, не оскаржувалось, відповідні докази не подавались.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.

Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 №470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Тому, суд приходить до висновку, що позивач має право на приватизацію квартири, в якій він зареєстрований і мешкає, а відмова відповідача в реалізації його права на приватизацію порушує права позивача.

Разом з цим, законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення.

Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 5 Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Таким чином, для участі в приватизації необхідно дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації та його особисте звернення до органів приватизації.

Відповідно до статті 59 ЖК, ордер на спірну квартиру не був визнаний в судовому порядку недійсним, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо зобов`язання здійснити приватизацію спірної квартири є доведеними законними, обґрунтованими, а відтак підлягає задоволенню.

Суд дійшов висновку, що позивач має право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій він зареєстрований та мешкає, а відмова відповідача в реалізації його права на приватизацію порушує права позивача на житло.

За таких обставин, з урахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи способи захисту цивільних прав, а також те, що позивач зареєстрований у квартирі на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який він не може надати з незалежних від нього причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивача неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Витрати по сплаті судового збору позивач просив залишити за ним.

Керуючись ст. 76-78, 81, 89, 258, 259, 263 -265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати району адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі за умови надання всіх інших документів, передбачених Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, , адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5.

Повний текст рішення складено та підписано 20 січня 2025 року.

Суддя І.В. Новасардова