Справа №155/1556/24
Провадження №2/155/59/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

представника позивача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 02 вересня 2023 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні доньки, у зв`язку з чим 09.09.2024р. Горохівським районним судом Волинської області було видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_4 стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх малолітньої доньки - ОСОБА_5 у розмірі частини заробіткувідповідача. Сімейні стосунки суттєво погіршилися, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони перебувають у шлюбі, проте спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають, а сам шлюб має формальний характер. Крім того, позивач вказує, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому не має змоги працювати, самій їй складно забезпечувати себе і дитину. З наведених вище підстав просить суд стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позову і до досягнення їх дитиною трирічного віку.

23 грудня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує що відповідач не заперечує той факт, що спільна малолітня донька ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю. На утримання доньки щомісячно сплачуються аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) відповідно до судового наказу, виданого 09.09.2024р. Горохівським районним судом Волинської області. Окрім цього, ОСОБА_4 сплачує аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідно до судового наказу, виданого 05.04.2021р. Горохівським районним судом Волинської області на утримання старшої доньки від першого шлюбу ОСОБА_4 . Таким чином, відповідач сплачує на утримання двох своїх дітей аліменти, в сумі що становлять усіх видів його доходів. Також на утриманні в ОСОБА_4 перебуває його хвора матір ОСОБА_7 . Відповідач несе витрати, пов`язані із несенням ним військової служби. Із суми доходу розміром 122 000 гривень фактично залишається мінімум для покриття своїх базових потреб. Однак із зазначеної суми позивачка має намір стягнути ще 1/8 частину на своє утримання. Зазначений розмір аліментів на утримання дружини є непосильним для ОСОБА_4 , адже в нього, як батька та сина є обов`язок утримувати своїх дітей та хвору матір, а додаткове стягнення аліментів на утримання позивачки буде покладати на нього непропорційний тягар, що суперечитиме засадам цивільного судочинства.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №417 (а.с. 10).

Від даного шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10, зворот).

Також встановлено, що малолітня дитина проживає з матір`ю. Згідно з витягами з реєстру територіальної громади №2024/009856413 від 16.08.2024р. та №2024/009860562 від 16.08.2024р. позивач ОСОБА_3 та малолітня дочка ОСОБА_5 проживають по АДРЕСА_1 (а.с. 8,11).

Позивач не працює, так як доглядає за дитиною, яка не досягла 3 років.

Згідно судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 09.09.2024 р. з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 у розмірі усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки ВЧ № НОМЕР_3 від 22.02.2024р. ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 АДРЕСА_2 з 10 квітня 2019 року по теперішній час (а.с. 11 зворот).

Загальна сума нарахованого доходу ОСОБА_4 за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року відповідно до довідки про доходи №157 від 02.05.2024р. становить 165657,14 грн (а.с. 12).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 у розмірі усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, згідно судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 05.04.2021 р.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований (є військовослужбовцем), має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Оцінюючи доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, невизнання ним позову, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84 свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.

Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає із матір`ю, позивач не працює, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований (є військовослужбовцем), стабільно отримує заробітну плату, половина доходу відраховується на утримання двох неповнолітніх дітей. Матеріали справи не містять відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, скрутного матеріального становища або інших обставин, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання дружини. Суд зазначає, що доказів того, що мати відповідача ОСОБА_4 перебуває на його повному утриманні не надано, а доводи останнього щодо того, що батьки є безробітними та не можуть працевлаштуватись не свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Водночас, ОСОБА_3 позбавлена можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною, якій один рік, що потребує часу, фізичних зусиль та фінансових затрат, та як наслідок, не може себе утримувати.

Відтак, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 спроможний надати матеріальну допомогу позивачу на належному рівні, адже батько (чоловік) зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своєї дитини, яка проживає з дружиною.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд враховує, що позивач здійснює догляд за дитиною, а тому не отримує дохід, а також те, що даний вид аліментних зобов`язань не буде перевищувати 70 відсотків відрахувань із доходів відповідача та є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, необхідність надання ним фінансової допомоги хворій матері, беручи до уваги витрати, пов`язані з несенням служби, суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/10 частки заробітку буде розумним, достатнім та справедливим.

Аліменти слід стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано копію договору №104 від 24.07.2024 року про надання правової допомоги та додаток до договору - Розрахунок вартості надання правничої допомоги (гонорару).

Згідно п. 3.1 договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається завчасно у формі гонорару згідно з Розрахунком

З вищевказаного Розрахунку вартості надання правничої допомоги (гонорару) вбачається, що адвокатом надано послугу у вигляді правового аналізу ситуації клієнта, підготовки та складання цивільного позову про стягнення аліментів та процесуального супроводу справи в суді, вартість якої становить 4000 грн.

Враховуючи наведене, а також те що витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн. на думку суду, є неспівмірними з предметом позову та складністю справи, а тому підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з огляду на те що обидві сторони звільнені від їх оплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 79, 80, 84 СК України, ст. 10, 12, 81, 133, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в розмірі 1/10 (одна десята) частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позову до суду - 10.09.2024 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 трирічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 23.01.2025 р.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.