Справа № 172/1362/23
Провадження 2/172/364/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.01.2025 Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, -
До суду надійшов вищевказаний позов, який в ході розгляду справи був уточнений. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_3 вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.11.2002 року позивачці належить 1/2 частки житлової квартири, що розташована по АДРЕСА_1 . Відповідачу відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2010 року також належить 1/2 частка вищевказаної квартири. До відповідача право власності на 1/2 частки квартири перейшло на підставі договору дарування 1/2 частини квартири від 16.09.2009 року. Дарувальником вказаної частки квартири був колишній чоловік позивачки ОСОБА_4 . За час проживання сторін у квартирі вони домовилися про виділення в натурі та користування частками у спільному майні у зв`язку з чим до позивачки відійшли кімнати № 2 та № 3, а до відповідача кімната № НОМЕР_1 , передпокій № НОМЕР_2 , санвузол № НОМЕР_3 , кухня № НОМЕР_4 , коридор № 7. Особистими зусиллями та отримавши відповідний дозвіл рішення селищної ради № 374-33/V, позивачка добудувала до своєї частки квартири, для окремого входу, веранду, яка складається з таких приміщень коридор № 8, кухня № 9, санвузол № НОМЕР_5 . Загальна площа квартири складає 81,8 кв.м., а площа якою фактично користуються сторони становить: позивачка 33,9 кв.м., відповідач 47,2 кв.м. Позивачку такий фактичний виділ у спільній власності влаштовує і вона не бажає грошову компенсацію від відповідача. Квартира на сьогодні має окремі входи до кожної її 1/2 частки та підсобні приміщення. Для фактичного виділення частки в натурі ще потрібно закласти дверний отвір, що сполучає кімнати №№ НОМЕР_2 та 2. Позивачка готова взяти на себе роботи по закладці цього отвору. У вказаній частині житлової квартири позивачка фактично проживає з 2009 року. Вказаний вище порядок володіння спільною частковою власністю створює на сьогоднішній день як для позивача так і для відповідача додаткові незручності щодо реєстрації третіх осіб у своєму житлі, укладення відповідних договорів про комунальні послуги, оформлення субсидій тощо. Таким чином позивачка як співвласник спільній частковій власності має право на виділ в натурі належної їй частки у квартирі. Квартира є одноповерховою будівлею, з чотирма квартирами, іншим мешканцям цього будинку розподіл часток не перешкоджає для подальшого їх проживання.
Просить суд:
- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 42/100 частки в житловій квартирі, що розташована в АДРЕСА_1 ;
- виділити ОСОБА_1 у порядку поділу майна у власність в натурі в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна зі спільної часткової власності 42/100 (42%) частини житлової квартири з житлового будинку літ. «А», що розташований в АДРЕСА_2 у квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 81,1 кв.м. такі приміщення: кімнату № 2 площею 7,3 кв.м., та кімнату № 3 площею 11,8 кв.м., коридор № 8 площею 2,5 кв.м., кухню № 9 площею 9,5 кв.м., санвузол № 10 площею 2,8 кв.м., що разом складає 33,9 кв.м., а також зобов`язати позивачку закласти міжкімнатні двері, що сполучають кімнати під №№ 1 та 2;
- виділити ОСОБА_2 у порядку поділу майна у власність в натурі в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна зі спільної часткової власності 58/100 (58%) частини житлової квартири з житлового будинку літ. «А», що розташований в АДРЕСА_2 у квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 81,1 кв.м. такі приміщення: кімнату № 4 площею 12,2 кв.м., передпокій № 1 площею 13,5 кв.м., санвузол № 5 площею 4,9 кв.м., кухню № 6 площею 13,3 кв.м., коридор № 7 площею 3,4 кв.м., що разом складає 47,2 кв.м.
Ухвалою від 01.08.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 31.05.2024 року провадження у справі поновлено, оскільки до суду надійшла цивільна справа з повідомленням про те, що судовий експерт ОСОБА_5 померла.
Ухвалою від 19.07.2024 року зупинене провадження у справі у зв`язку з судовою будівельно-технічною експертизою.
Ухвалою від 31.10.2024 року провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням на адресу суду від судового експерта Рибкіна В.П. цивільної справи № 172/1362/23 з висновком експерта № 2 від 17.10.2024 року.
Представник позивачки ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.11.2002 року, виданого Державним підприємством «Придніпровська залізниця» ОСОБА_1 належить 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 .
Згідно з договором дарування від 16.09.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2010 року ОСОБА_2 належить 1/2 частка вищевказаної квартири.
З рішення Чаплинської селищної ради Дніпропетровської області № 374-33/V від 22.10.2009 року ОСОБА_1 надано земельну ділянку із земель запасу селищної ради для прибудови веранди до квартири, розташованої в АДРЕСА_2 розміром 40 кв.м.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 загальна площа квартири становить 81,1 кв.м., житлова 31,3 кв.м. і складається із: передпокій № 1, кімнати № 2, № 3, № 4, санвузли № НОМЕР_3 , № НОМЕР_5 , кухні № 6, № 9, коридори № 7, № 8.
Згідно з висновком експерта № 2 від 17.10.2024 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 станом на 30.08.2024 року складає 431046,00 грн. Розділ житлової квартири АДРЕСА_3 між її власниками по часткам 42/100 (або 42%) ОСОБА_1 та 58/100 (або 58%) частини житлової квартири ОСОБА_2 з мінімальним об`ємом будівельних робіт технічно можливий за єдиним варіантом шляхом закладання цеглою (товщиною не менше 250 мм тобто в одну цеглину з будуванням фундаменту під перегородку) прорізу арки (входу виходу) в стіні, що поділяє передпокій літ. 1 площею 13,5 кв.м. та кімнату літ. 2 площею 7,3 кв.м. без втручання в несучі конструкції квартири. За цим єдиним варіантом розділу з мінімальним виконанням будівельних робіт позивачці пропонується виділити окрему двокімнатну квартиру з такими приміщеннями квартири АДРЕСА_3 : прим. 8 (2,5 кв.м.) коридор, прим. 9 (9,5 кв.м.) кухня, прим. 10 (2,8 кв.м.) санвузол, прим. 2 (7,3 кв.м.) кімната, прим. 3 (11,8 кв.м.) кімната, загальна площа 33,9 кв.м., в тому числі житлова площа 19,1 кв.м., допоміжна 14,8 кв.м., що складає 42/100 частки (або 42%) квартири. Відповідачу пропонується виділити окрему ізольовану однокімнатну квартиру з такими приміщеннями квартири АДРЕСА_3 : прим. 7 (3,3 кв.м.) коридор, прим. 6 (13,3 кв.м.) кухня, прим. 5 (4,9 кв.м.) санвузол, прим. 1 (13,5 кв.м.) передпокій, прим. 4 (12,2 кв.м.) кімната, загальна площа 47,2 кв.м., в тому числі житлова площа 12,2 кв.м., допоміжна 35,0 кв.м., що складає 58/100 частки (або 58%) квартири.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Виходячи з положень ст.ст. 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених у п. п. 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Виділ у натурі частки із спільного майна може бути заборонений законом або бути неможливим в силу самої природи спільної речі, яка є неподільною (ч. 2 ст. 183 ЦК України).
Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.
З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, з урахуванням висновку судово-будівельної експертизи.
Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі задоволення позову з відповідача стягуються понесені позивачем судові витрати (судовий збір).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 358, 364, 368-369, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України,
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю задовольнити.
2. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на 42/100 частки в житловій квартирі, що розташована в АДРЕСА_1 .
3. Виділити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 у порядку поділу майна у власність в натурі окрему двокімнатну квартиру зі спільної часткової власності житлової квартири з житлового будинку літ. «А», що розташований в АДРЕСА_2 у квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 81,1 кв.м. такі приміщення: прим. 8 (2,5 кв.м.) коридор, прим. 9 (9,5 кв.м.) кухня, прим. 10 (2,8 кв.м.) санвузол, прим. 2 (7,3 кв.м.) кімната, прим. 3 (11,8 кв.м.) кімната, що складає загальну площу 33,9 кв.м., в тому числі житлову площу 19,1 кв.м., допоміжну 14,8 кв.м. і становить 42/100 частки (або 42%) квартири.
4. Виділити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 у порядку поділу майна у власність в натурі окрему ізольовану однокімнатну квартиру зі спільної часткової власності житлової квартири з житлового будинку літ. «А», що розташований в АДРЕСА_2 у квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 81,1 кв.м. такі приміщення: прим. 7 (3,3 кв.м.) коридор, прим. 6 (13,3 кв.м.) кухня, прим. 5 (4,9 кв.м.) санвузол, прим. 1 (13,5 кв.м.) передпокій, прим. 4 (12,2 кв.м.) кімната, що складає загальну площу 47,2 кв.м., в тому числі житлову площу 12,2 кв.м., допоміжну 35,0 кв.м. і становить 58/100 частки (або 58%) квартири.
5. Зобов`язати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 закласти цеглою (товщиною не менше 250 мм тобто в одну цеглину з будуванням фундаменту під перегородку) прорізу арки (входу виходу) в стіні, що поділяє передпокій № 1 площею 13,5 кв.м. та кімнату № 2 площею 7,3 кв.м. без втручання в несучі конструкції квартири АДРЕСА_4 .
6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 3230,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк