Дата документу 09.01.2025
Справа № 334/9887/24
Провадження № 2/334/635/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мазаєвій Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою Акціонернорго товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» через систему «Електронний суд» звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 10.07.2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000316 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. та зареєстрований у реєстрі під №801, відповідно до умов якого Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , варістю 195000,00 грн. 12.07.2019 Лізингодавець та Лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Підтверджується копією акту приймання-передачі, оригінал якого наявний у позивача та відповідача. Відповідно до Додатку №1 до Договору лізингу починаючи з 28.08.2019 Лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 5740,00 грн. Останній лізинговий платіж Лізингоодержувач здійснив 24.02.2022 року. Після цього лізингові платежів відповідачем не вносилися. Станом на 27.11.2024 предмет лізингу Лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив.

Внаслідок неналежного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 27.11.2024 рік утворилась заборгованість в розмірі 50942,20 грн., з яких 30041,71 грн. заборгованість в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 20900,49 грн. відсотки за користування предметом лізингу.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором фінансового лізингу у розмірі 50942,20 грн. та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.07.2019 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000316, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. та зареєстрований у реєстрі під №801, відповідно до умов якого Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , варістю 195000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору лізингу строк користування Лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. Договору лізингу) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу.

За змістом п. 2.4. Договору лізингу предмет лізингу є власністю Лізингодавця протягом усього строку дії Договору лізингу. В разі переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача згідно з умовами цього договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу Лізингоодержувачем Лізингодавцю не повертається. Умови переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача визначені у п. 11.2. Договору лізингу, відповідно до якого сторонни дійшли до згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку Лізингу передбаченого договором, при обов`язкових умовах сплати Лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків Лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови Лізингодавця від Договору лізингу (розірвання договору) відповідно до умов договору та чинного законодавства, Лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на предмет лізингу переходить від Лізингодавця до Лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою Лізингодавця акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності.

Відповідно до п. 4.1. Договору лізингу сплата лізингоодержувачем винагороди за складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році.

Пунктом 14.3. Договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 24,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2.

Сплату лізингових платежів ОСОБА_1 здійснює на транзитний рахунок № НОМЕР_3 (п. 14.5. Договору лізингу). Підтверджується копіями договору фінансового лізингу, специфікації (додаток№1) та Графіку лізингових платежів.

12.07.2019 Лізингодавець та Лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу.

Відповідно до Додатку №1 до Договору лізингу починаючи з 28.08.2019 ОСОБА_1 повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 5740,00 грн.

Останній лізинговий платіж ОСОБА_1 здійснив 24.02.2022. Після цього лізингові платежів Відповідачем не вносилися. Підтверджується копіями виписок по рахункам №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , Станом на 27.11.2024 предмет лізингу ОСОБА_1 не повернуто, місце знаходження транспортного засобу Позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами Відповідач не сплатив.

Внаслідок неналежного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 27.11.2024 рік утворилась заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 30041,71 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 20900,49 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 50942,20 грн

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором фінансового лізингу у розмірі 50942,20 грн. та судові витрати.

Згідно з ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають з договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинний на час укладення договору) лізингодавець зобов`язаний: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу.

Відповідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинний на час укладення договору) лізингоодержувач зобов`язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України міна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем виконані умови договору фінансового лізингу та передано предмет лізингу відповідачу, тоді як ОСОБА_1 не виконано належним чином зобов`язання щодо сплати платежів передбачених умовами договору фінансового лізингу, в результаті чого утворилася заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 50942,20 грн., з яких 30041,71 грн. заборгованість в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 20900,49 грн. відсотки за користування предметом лізингу

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень,.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 387, 509, 526 ЦК України, ст..ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280 ,282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонернорго товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000316 від 10.07.2019 року у розмірі 50942,20 грн., яка складається з наступного: 30041,71 грн. - заборгованість лізинговим платежем, 20900,49 грн.. - заборгованість за відсотками за користування предметом лізингу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Гнатюк О. М.