Справа № 559/4836/24
Провадження № 2/559/335/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Дмісто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Вишковська Валентина Іванівна, до Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Адвокат Вишковська В.І. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області про зняття арешту нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 12.05.1990 року, посвідчений нотаріусом Солянич І.А., державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори, а також довідкою КП «Архітектор» від 16.10.2015 року №534, що підтверджує перейменування вулиці з Я. Галана на вул. Бориса Тена. В листопаді 2024 року позивачкою було прийнято рішення подарувати належну їй частину будинку для своїх дітей, проте коли звернулася до нотаріуса, їй пояснили, що на належне їй майно (домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ) накладено заборону на відчуження, а саме арешт. З Інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається наявність обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7641085, зареєстровано 28.07.2008 року реєстратором Перша Дубенська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: постанова ДВС, АА523485, 16.07.2008 року, ДВС по м. Дубно, об`єкт обтяження - домоволодіння, АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 . Жодних відомостей щодо причин накладення заборони нотаріус не повідомив, проте запропонував звернутись до суду.

Як зазначено в інформаційній довідці Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі, згідно відомостей АСВП відсутня будь-яка інформація про виконавчі провадження, за якими 16.07.2008 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 . Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначений чіткий перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема зняття арешту за рішенням суду. Також повідомлено, що станом на 10.12.2024 року виконавчі провадження за якими ОСОБА_1 є боржником, на виконанні у відділі не перебувають.

Оскільки на виконанні у відділі ДВС не перебувають жодні виконавчі провадження де б позивачка була боржником, а також враховуючи час який пройшов від винесення постанови ДВС 16.07.2008 року - більше 16-ти років, відсутність будь-яких відомостей про виконавче провадження, вважає підстав для подальшого існування заборони на майно позивача немає. Однак, Дубенський відділ ДВС позбавлений можливості зняти даний арешт та скасувати дану заборону без відповідного рішення суду. При цьому, зазначена заборона перешкоджає позивачу реалізувати право власника, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном, тому вона змушений звернутися до суду за захистом своїх прав до суду.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вишковська В.І., згідно поданої до суду заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач Дубенський ВДВС у Дубенському районі Рівненської області згідно заяви начальника Г.Мулик просить розгляд справи проводити без участі представника відділу.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 12.05.1990 року, посвідчений нотаріусом Солянич І.А., державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори, а також довідкою КП «Архітектор» від 16.10.2015 року №534, що підтверджує перейменування АДРЕСА_2 .(а.с.10-12).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №403830362 від 14.11.2024, наявне обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7641085, зареєстровано 28.07.2008 року реєстратором Перша Дубенська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: постанова ДВС, АА523485, 16.07.2008 року, ДВС по м. Дубно, об`єкт обтяження - домоволодіння, АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 (а.с. 13).

Як зазначено у відповіді Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі на адвокатський запит: згідно відомостей АСВП відсутня будь-яка інформація про виконавчі провадження за якими 16.07.2008 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 . Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначений чіткий перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема зняття арешту за рішенням суду. Також повідомлено, що станом на 10.12.2024 року виконавчі провадження за якими ОСОБА_1 є боржником, на виконанні у відділі не перебувають (а.с. 14).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на майно боржника. Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений чіткий перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізаціунайна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

За роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд приходить до висновку, що існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу реалізувати свої права власника, які полягають у володіння, користуванні та розпорядженні своїм майном. Наявність обтяження у формі арешту нерухомого майна порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Причому, з огляду на час, який минув з моменту винесення постанови Дубенського відділу ДВС (16.07.2008 року), відсутність будь-яких доказів щодо підстав винесення даних постанов, існування обтяження не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність.

Суд бере до уваги, що скасування заборони на майно не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд приходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити: зняти (припинити) обтяження у формі арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7641085 з домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна реєстраційний номер 7641085, зареєстрований 28.07.2008 Першою Дубенською державною нотаріальною конторою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Вишковська Валентина Іванівна, адреса вул. Поповича, 30, м. Дубно, Рівненська область, РНОКПП НОМЕР_2 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса вул. Грушевського, 134, м. Дубно, Рівненська область, , електронна адреса .

Суддя: С.В. Макеєв