справа № 734/5172/24
провадження № 2-н/361/98/25
УХВАЛА

15 січня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України (далі ТОВ ГРМ України) звернулося до Козелецького районного суду Чернігівської області із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення на його користь із ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період із 01 грудня 2023 року по 31 жовтня 2024 року в загальному розмірі 873 грн. 24 коп.

13 грудня 2024 року ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області дану заяву передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання боржника у даній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

14 січня 2025 року дана заява надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області та розподілена автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями для розгляду судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчаку І.М.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Зі змісту ухвали судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року вбачається, що при визначенні непідсудності справи даному суду, суддя керувався положеннями ст. 162 ЦПК України, за якою заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, а також ч. 1 ст. 27 ЦПК України, якою визначено, що позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У ч. 8 ст. 165 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Зі змісту положень ч. 8 ст. 165 ЦПК України вбачається, що заява про видачу судового наказу може бути передана за підсудністю виключно лише за умови, що боржником за такою заявою є фізична особа - підприємець або юридична особа.

Із поданої ТОВ ГРМ України до Козелецького районного суду Чернігівської області заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу вбачається, що боржник у даній справі ОСОБА_1 не є являється фізичною особою - підприємцем, а тим більш юридичною особою, а є фізичною особою, до якого положення ч. 8 ст. 165 ЦПК України в силу вимог закону не можуть бути застосовані.

Разом з тим, згідно із п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Виходячи з наведеного, якщо заяву про видачу судового наказу подано із порушенням правил підсудності, крім випадків, коли боржником є фізична особа-підприємець або юридична особа, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що дана заява ТОВ ГРМ України до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу не може бути розглянута в силу закону Броварським міськрайонним судом Київської області та необхідність передачі цієї заяви на розгляд до Козелецького районного суду Чернігівської області, оскільки чинний ЦПК України не передбачає механізму передачі за підсудністю заяви про видачу судового наказу, за якою боржником є фізична особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 27, 30, 31, 32, 165, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу передати на розгляд до Козелецького районного суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.