ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/794/25 Справа № 229/2067/24 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Лідовська А.А

сторони справи:

позивач - Акціонерного товариства «ОТП БАНК»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 липня 2024 року, ухваленого суддею Хомченко Л.І. у м.Дружківка Донецької області, (відомості про дату складення повного тексту судове рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «ОТП БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» суму заборгованості у розмірі 150 849,34 грн., що складається з: заборгованості за кредитним договором № від 30.04.2021 р. станом 02.11.2023 р. у розмірі 145 525,23, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 94 023,30 грн.; заборгованості за відсотками - 38 104,39 грн.; заборгованості за розрахункове обслуговування - 13 397,54 грн. та заборгованості за кредитним договором № від 12.09.2022 р. станом на 09.11.2023 р. у розмірі 5 324,11 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4 528,76 грн.; заборгованості за відсотками - 795,35 грн., а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30.04.2021 р. між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, кредит видається у розмірі 100 000,00 грн., на споживчі цілі, 2 400,00 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 1: «Страхування від нещасного випадку». Загальний розмір кредиту: 102 400,00 грн.

На виконання умов кредитного договору № від 30.04.2021 р., АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що підтверджується заявою про видачу готівки №48445417 від 30.04.2021 р.

На виконання умов вищевказаного Кредитного договору та Правил кредитування, банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов Кредитного договору № від 30.04.2021 р. станом 02.11.2023 р. заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становить у розмірі 145 525,23, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 94 023,30 гри.; заборгованості за відсотками - 38 104,39 грн.; заборгованості за розрахункове обслуговування - 13 397,54 грн.

12.09.2022 р. між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено у електронній формі Кредитний договір №, шляхом підписання електронним цифровим підписом, на підставі якого Банк надав Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, які визначені Кредитним договором та Правилами кредитування (п.2 Кредитного договору).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредит видається у розмірі 6 231,00 грн на цільове використання Кредиту: на рефінансування за Кредитним договором першої черги (Кредитним договором №) від 12.09.2022 р. Загальний розмір кредиту 6 231,00 грн.

Рахунок погашення Боргових зобов`язань №11А1575927 відкритий (безкоштовно) у Банку для сплати Позичальником Боргових зобов`язань за кредитним договором реквізити якого визначені у Додатку №1 до Кредитного договору.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись: Фіксована процентна ставка у розмірі 20 % річних.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту: 12.04.2023 р.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануітетних Платежів.

Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору № від 12.09.2022 р. Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Клієнт електронним цифровим підписом підтвердив, що з умовами кредитування та з розрахунком загальної вартості Кредиту ознайомлений та згоден.

На виконання умов вищевказаного Кредитного договору та Правил кредитування, Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов Кредитного договору/Заяви-Анкети № від 12.09.2022 р. станом на 09.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становить суму у розмірі 5 324,11 грн., що складається з:заборгованості за тілом кредиту - 4 528,76 грн.; заборгованості за відсотками - 795,35 грн.

11.2023 р. представник АТ «ОТП БАНК» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором № від 30.04.2021 р. до ОСОБА_1 .

11.2023 р. досудова вимога була повернута відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером №209.

11.2023 р. представник АТ «ОТП БАНК» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором № від 12.09.2022 р. до ОСОБА_1 .

11.2023 р. досудова вимога була повернута відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером №195.

За наведених обставин позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29 липня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» суму заборгованості у розмірі 150 849,34 грн. (сто п?ятдесят тисяч вісімсот сорок дев?ять гривень 34 копійки), за заборгованістю за кредитним договором № від 30.04.2021 р. станом 02.11.2023 р. у розмірі 145 525,23 грн. (сто сорок п?ять тисяч п?ятсот двадцять п?ять гривень 23 копійки), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 94 023,30 грн.; заборгованості за відсотками - 38 104,39 грн.; заборгованості за розрахункове обслуговування - 13 397,54 грн. та заборгованості за кредитним договором № від 12.09.2022 р. станом на 09.11.2023 р. у розмірі 5 324,11 грн.(п`ять тисяч триста двадцять чотири гривні 11 копійок), що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4 528,76 грн.; заборгованості за відсотками - 795,35 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, ненадання належної оцінки наявним у справі доказам, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «ОТП БАНК».

Вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції залишив поза своєю увагою, що в кредитному договорі№ від 30 квітня 2021 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому Акціонерне товариство «ОТП БАНК» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»

Вказує, що жоден із пунктів кредитного договору № від 30 квітня 2021 року не визначає за які саме послуги з управління кредитом надаються позичальнику, за які має сплачуватися комісія у розмірі 0,85% від суми кредиту щомісячно.

Порядок повернення кредиту обумовлений в п.3.5.1 Договору, зокрема передбачено повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення Сторони визначили у Графіку Платежів (Додаток №1 до Кредитного договору), а також у пунктах «2.1.5. Плата за користування кредитом» та «2.1.6. Порядок виконання боргових зобов`язань» Правил кредитування. Таким чином, п 3.5.1 Кредитного договору не визначає умов, щодо сплати комісії за управління кредитом, та не визначає переліку послуг банку з управління кредитом. При цьому Графік платежів за Договором № від 30 квітня 2021 року передбачає сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, та не передбачає сплату комісії за управління кредитом.

При цьому, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управління кредитом (обслуговування кредиту) (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору № від 30 квітня 2021, то положення пункту п.1.1 кредитного договору, щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату - комісію за управління кредитом (обслуговування кредиту) (розрахунково-касове обслуговування) в розмірі 0,85%, без уточнення які послуги банку включаються в комісію та із якою періодичністю ці послуги отримуються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», та не потребують визнання їх нікчемними судовим рішенням. Одночасно підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину, визначені у статті 216 ЦК України, у вигляді здійснення перерахунку загальної заборгованості, шляхом зарахування грошових коштів зарахованих позивачем на оплату комісії, в рахунок інших обов`язкових платежів за вказаним кредитним договором. За період з травня місяця 2021 року по лютий місяць 2022 року відповідачем було сплачено банку 37 761,38 грн., з яких на погашення відсотків за користування кредитом було сплачено 21 555, 08грн., а на погашення тіла кредиту було сплачено 16 210,30грн. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, банк зарахував частину сплачених на погашення тіла кредиту коштів в розмірі 7833,60грн., в рахунок оплати комісії за розрахункове обслуговування. За рахунок того, що 7833,60 грн., які мали бути зарахованими в рахунок оплати тіла кредиту, позивач штучно збільшив заборгованість за тілом кредиту, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 94 023,30грн. є необґрунтованими, оскільки така заборгованість є меншою, ніж зазначено позивачем до стягнення.

Внаслідок внесення платежів на повернення кредиту, тіло кредиту мало зменшуватися щомісяця, ще на 870,40 грн., окрім сум зарахованих банком. Оскільки, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на залишок по тілу кредиту, то відповідно і розмір зараховуваних відсотків зменшується за рахунок зменшення тіла кредиту. За умовами кредитного договору передбачено фіксовану процентну ставку 28,8% на рік, тобто 0,0789% на день (28,8/365). За рахунок того, що при кожному щомісячному платежі, банком не зараховувалося на погашення тіла кредиту 870,40грн., які зараховувалися як оплата за розрахункове обслуговування, відсотки за користування кредитом, також нараховувалися в більшому розмірі, ніж мали б бути за умови зарахування щомісячно в погашення тіла кредиту 870,40грн.

Враховуючи нікчемність умов про сплату комісії за за управління кредитом (обслуговування кредиту) (розрахунково-касове обслуговування) і те, що на застосування наслідків недійсності нікчемних умов правочину, банк має здійснити перерахунок заборгованості за кредитом, зарахувавши кошти зараховані на сплату комісії, в рахунок погашення тіла кредиту і відповідно здійснити перерахунок відсотків, з врахуванням щомісячного зменшення тіла кредиту на 840,40грн. Тому розмір заборгованості, про який заявлено позивачем, має бути зменшено додатково, з врахуванням сплати: - за тілом кредиту на 8376,70грн.; - платежів, що віднесені банком на оплату за розрахункове обслуговування на 7833,60грн.; - переплата за відсотками на 1979, 98грн. Всього на рахунок погашення тіла кредиту позивач має додатково зарахувати 18190,28грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 94023,30грн., а також заборгованості за відсотками в розмірі 38104,39грн., - є необґрунтованими, оскільки і заборгованість за тілом кредиту і заборгованість за відсотками, є меншими ніж просить стягнути позивач, враховуючи, що кошти зараховані позивачем на рахунок сплати комісії, необхідно зарахувати в рахунок сплаи заборгованості за тілом кредиту із відповідним перерахунком розміру щомісячних відсотків, який залежить від розміру залишку заборгованості за тілом кредиту.

Також відповідач вважає, що прозовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № від 12.09.2022 року є незаконними, оскільки цього кредитного договору він не укладав, та не отримував грошові кошти за цим кредитним договором. Ухвалюючи оскаржуване рішення в цій частині, суд першої інстанції, також не надав правової оцінки аргументам і доводам, на які посилався відповідач, заперечуючи проти укладання кредитного договору № від 12.09.2022 року.

Суд першої інстанції також не прийняв до уваги, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримав грошові кошти за кредитним договором № від 12.09.2022 року, та взагалі не надав жодного первинного бухгалтерського документу на підтвердження того, що за цим кредитним договором видавалися грошові кошти. Відпповідач наполягає на тому, що він не укладав кредитного договору № від 12.09.2022 року і не отримував за ним грошових коштів, а також про те, що погашення заборгованості за кредитним договором № від 30 квітня 2021 року, за рахунок цих коштів, - також не здійснювалося.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , позивач АТ «ОТП Банк», вказує на те, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 липня 2024 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника позивача ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача з викладених у скарзі підстав, просила оскаржуване судове рішення залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідно до кредитного договору № від 30.04.2021 року АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 100 000,00 гривень на споживчі цілі, 2 400,00 грн. на придбання послуг зі страхування у продавця 1: «Страхування від нещасного випадку». Загальний розмір кредиту складає 102 400,00 гривень. А позичальник отримує зазначену суму кредиту на умовах передбачених кредитним договором (а.с. 13-16).

Позивач АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по кредитному договору № від 30.04.2021 року по видачі відповідної суми кредиту виконав, що підтверджується заявою про видачу готівки №48445417 від 30.04.2021 року (а.с. 21).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту 30.04.2026 року. Строк на який надається кредит визначено Графіком платежів.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, комісія за управління кредитом нараховується щомісячно, у розмірі 0,85 % від суми кредиту.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: Фіксована процентна ставка у розмірі 28.80 % річних.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, в порядку передбаченому кредитним договором та Правилами кредитування банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та Правилами кредитування.

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, частина кредиту та нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно, щомісячно, у розмірі та строки, визначенні у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок погашення боргових зобов`язань, будь - яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи, в операційний час для сплати боргових зобов`язань.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Підписанням кредитного договору сторони підтверджують, що будь-які умови кредитного договору є істотними і підлягають виконанню в порядку передбаченому кредитним договором та Правилами кредитування.

Відповідно до п.4.4. Кредитного договору, підписанням кредитного договору позичальник підтверджує, що банк надав йому підписаний зі сторони банку оригінальний примірник Кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до Кредитного договору, зокрема, Графік Платежів з Розрахунком загальної вартості Кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору). Кредитний договір є невід`ємною частиною Тарифів банку та Правил кредитування, які розміщені на Офіційному сайті банку.

Позивач зазначає що відповідачу була надана вичерпна інформація по кредитному договору та про послуги, які надає йому банк.

Відповідач перед укладанням кредитного договору ознайомлений з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, що підтверджується підписом відповідача.

Правила кредитування та тарифи банку є невід`ємною частиною кредитного договору, які розміщені на офіційному сайті банку.

Відповідно до п.2.1.2.2. Правил кредитування, шляхом підписання кредитного договору, позичальник заявляє та підтверджує, що виключно за власним бажанням отримав кредит на споживчі цілі, які визначаються сторонами у кредитному договорі.

Відповідно до п.15.4. Правил кредитування, у випадку невиконання позичальником умов вимоги, банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов кредитного договору № від 30.04.2021 р. станом 02.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становить у розмірі 145 525,23 гривень що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 94 023,30 грн.; заборгованості за відсотками - 38 104,39 грн.; заборгованості за розрахункове обслуговування - 13 397,54 грн. (а.с. 11).

Окрім того, 12.09.2022 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № шляхом підписання останнім простим електронним підписом (а.с. 30-33).

На підтвердження укладання кредитного договору № від 12.09.2022 року позивач надав довідку від 04.12.2023 року, яка підтверджує факт підписання ОСОБА_1 вказаного кредитного договору у електронній формі шляхом накладення простого електронного підпису (а.с.38).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до кредитного договору, кредит було видано у розмірі 6 231,00 грн. на цільове використання кредиту: на рефінансування (погашення заборгованості позичальника перед кредитором першої черги АТ «ОТП БАНК» за кредитним договором першої черги, тобто кредитним договором № від 12.09.2022 року. Загальний розмір кредиту становить 6 231,00 гривень.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 20 % річних.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту: 12.04.2023 року.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 12.09.2022 року станом на 09.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становить суму у розмірі 5 324,11 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4 528,76 грн.; заборгованості за відсотками - 795,35 грн.

Суд першої інстанції у повному обсязі задодовольняючи позовні вимоги Банку про стягнення кредитної заборгованості за обома кредитними договорами на підставі досліджених та оцінених доказів виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновкому суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог суду надано наступні докази:Розрахунок заборгованості за Договором № від 30.04.2021 р. (а.с.12, т1); розрахунок заборгованості за Договором № від 12.09.2022 р. (а.с.12, т.1); копію кредитного Договору № від 30.04.2021 р. (а.с.13-15); копію Паспорта споживчого кредиту з додатками (а.с.18-19, т.1); копію Анкети-заяви на отримання кредиту/ опитувальний лист від 29.04.2021 (а.с.20, т.1); копію Заяви на видачу готівки №48445417 від 30.04.2021 на суму 100 000 грн. (а.с21, т.1); Витяг із Правил кредитування (публічні) від 25.04.2021 (а.с.22-29, т.1); копію кредитного Договору № від 12.09.2022 р. (а.с.30-33, т.1); копію Паспорту споживчого кредиту з додатками (а.с.34-37, т.1); Довідку від 04.12.2023, якою підтверджено підписання позичальником кредитного Договору № від 12.09.2022 р. в електронній формі, шляхом накладення простого електронного підпису за ОТР паролем 875820 (вказані дії зафіксовані в електронному журналі подій) (а.с.38, т.1); Вияг із Правил користування (публічні) від 09.09.2022 (а.с.33-47, т.1); копію витягу з Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) від 05.07.2022 (а.с.48-52, т.1); копію паспорта та ідентифікаційного коду позичальника (а.с.53-54, т.1); копію Витягу із Статуту АТ «ОТП БАНК» (а.с.67-71, т.1); копію виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.72, т.1); копію банківської ліцензії №191 від 05.10.2011 (а.с.73, т.1).

Отже, надані позивачем та досліджені судом вище перелічені докази підтверджують укладення між сторонами двох кредитних договорів: № від 30.04.2021 р. та № від 12.09.2022 р., який був укладений сторонами в електронній формі, а також узгодження між сторонами під час їх укладення усих істотних умов, таких як стягнення процентів за користування кредитом та інших складових кредитного договору.

Відповідач стверджує, Кредитний договір № від 30.04.2021 р. в частині комісії за обслуговування кредитної заборгованості не відповідає чинному законодавству України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п 4 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №496/3134/19 від 13.07.2022 р., проаналізувавши положення Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», Верховний Суд дійшов до висновку, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України №1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України №1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахункове обслуговування.

Аналогічний правовий висновок щодо законності та правомірності встановлення у кредитному договорі за споживчим кредитом комісії за розрахунково-касове обслуговування зроблений у Постанові Верховного Суду від 21.06.2023 р. по справі №463/2891/21, згідно до якого, відповідно до частини другої статті 8 Закону України №1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України №1734- VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Таким чином Законом України «Про споживче кредитування» передбачено можливість одночасного встановлення як процентів за користування кредитом, так і комісії, в тому числі комісії за розрахункове обслуговування.

Кредитним договором № від 30.04.2021 р., який підписаний відповідачем в день укладення договору, зокрема передбачена Комісія за управління кредитом щомісячно у розмірі 0,85 % від суми Кредиту, що складає 870,40 грн. (п.1.1 Договору) (а.с13, т.1).

Відповідно до п. 2.1. Правил кредитування, визначено, що комісія за управління Кредитом - становить певний відсоток від розміру Кредиту, розмір відсотка визначається Сторонами у Кредитному договорі, яку Позичальник сплачує, згідно з Графіком Платежів.

Відповідно до п.2.1.5.5. Правил кредитування, комісія за управління Кредитом, розмір якої визначений Сторонами у Кредитному договорі, нараховується щоденно та сплачується Позичальником щомісяця, згідно Графіку Платежів, одночасно з погашенням суми Кредиту і процентами протягом дії Кредитного договору. Якщо Позичальнику у Графіку Платежів встановлено Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.11.2024 4 Пільговий період, щомісячна Комісія за управління Кредитом протягом цього Пільгового періоду Позичальником не сплачується. У випадку дострокового повернення Кредиту Комісія за управління Кредитом сплачується за фактичний час користування Кредитом. Банк має право не нараховувати та не стягувати Комісію за управління Кредитом за наявності у Позичальника простроченої заборгованості в сумі до 1 (однієї) гривні включно.

Відповідач під час укладення договору ознайомлювалася з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитними договором, паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловив та з ними погодився, про що свідчать його підписи. Підписавши Кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчив, що він погодився з його умовами. Крім того, в подальшому певний час виконував умови Кредитного договору та сплачував відповідні кошти, зокрема і визначену Договором комісію за управління кредитом.

Крім того, згідно з паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який особисто підписано ОСОБА_1 та з яким був попередньо ознайомлений та погодився, комісія за управління Кредитом встановлена щомісячно у розмірі 0,85 % від суми Кредиту (а.с.18).

Розрахункове обслуговування є платною послугою, згідно Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене також передбачене Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими Постановою Правління НБУ №49 від 10 червня 2017 р. (надалі - Правила про споживчий кредит).

ОСОБА_1 підписавши Кредитний договір № від 30.04.2021 р., погодився з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та плати за розрахункове обслуговування у строки, встановлені договором, певний період часу виконував умови договору. Кредитний договір містить суму кредиту, розмір процентної ставки, розмір комісії за розрахункове обслуговування та строк повернення грошових коштів. Відповідач не звертався із заявою до банку про внесення змін до умов договору, які він вважав несправедливими та такими, що призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Отже, оскільки чинним законодавством кредитору надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, це прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування», а тому немає підстав для визнання Кредитного договору в цій частині недійсним. Комісія за розрахункове обслуговування, включена до сукупної вартості кредиту, встановлена у твердій грошовій сумі, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, що не суперечить вимогам законодавства.

На підставі наведених вище обставин справи, узгодження між сторонами під час укладення кредитного договору Комісії за розрахункове обслуговування, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про незаконність дій Банку у нарахуванні цієї складової кредитного Договору.

Доводи відповідача про те, що кредитний договір №039223791 від 12.09.2022 р. не укладав та не отримував грошові кошти за цим договором колегія суддів вважає такими, що не відповідають дійсності, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено наявними у справі доказами, 12.09.2022 р. між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено у електронній формі Кредитний договір №, шляхом підписання електронним цифровим підписом, на підставі якого Банк надав Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені Кредитним договором та Правилами кредитування.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредит видається у розмірі 6 231,00 грн на цільове використання Кредиту: на рефінансування (погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором першої черги (АТ «ОТП БАНК») за Кредитним договором першої черги (Кредитним договором № від 07.11.2020 р.). Загальний розмір кредиту 6 231,00 грн. (Шість тисяч двісті тридцять одна гривня 00 копійок).

Таким чином, отриманні Відповідачем кошти у розмірі 6 231,00 грн. були перераховані на погашення заборгованості за Кредитним договором № від 07.11.2020.

Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору № від 12.09.2022 р. Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту 7 місяців, загальна вартість кредиту 6 654,36 грн., щомісячний платіж Позичальника становить 951,00 грн. крім останнього 948,36 грн.

Матеріали справи містять первинну бухгалтерську документацію, яка підтверджує часткове виконання відповідачем умов цього договору, тобто внесення платежів на погашення кредиту, чим по суті ОСОБА_1 підтвердив отримання кредитних коштів.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», учинені в процесі електронного правочину електронні операції повинні бути здійснені відповідно до вимог та в порядку, встановленими цим законом та/або угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію», у випадках, коли договір повинен бути укладений у письмовій формі й передбачається настання певних наслідків у випадку відсутності письмової форми, ця вимога вважається виконаною шляхом представлення електронного документу, якщо інформація, що міститься в ньому, є доступною для її наступного використання.

Порядок надання Банком послуг дистанційного обслуговування, в тому числі засобами Системи OTP Smart та/або Системи OTP BANK UA (надалі разом Системи Інтернет-банкінгу), а також ПРО ЕЛЕКТРОННУ ВЗАЄМОДІЮ СТОРІН, на підставі якого Сторони мають право використовувати Електронний Підпис для укладення будь-яких правочинів та/або підписання будь-яких документів, підписання яких згідно з умовами Договору можливе з використанням Електронного Підпису регулюється Договором про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний).

Відповідно до п.5 Кредитного договору, Клієнт підтверджує, що Cторонами вже було укладено Договір про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, відповідно до якого Клієнт визнав, що Простий Електронний Підпис Клієнта є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. Клієнт підтверджує, що перед підписанням Паспорту споживчого кредиту, Кредитного договору з Графіком Платежів (надалі окремо або разом Документ/-и) Клієнт попередньо ознайомився з текстами цих Документів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на підтвердження укладання договору у електронній формі не вимагається надання будь-яких довідок, які підтверджують факт відправлення такого ідентифікатора на номер телефону Відповідача. Оскільки якби такий ідентифікатор не був надісланий ОСОБА_1 не зміг би його ввести, а отже і договір не був би укладеним.

На підтвердження укладання договору у електронній формі Позивачем було додано Довідку від 04.12.2023 р., відповідно до якої для підписання Кредитного договору 12 вересня 2022 року о 12:01:21 на фінансовий номер мобільного телефону Позичальника, що використовується для взаємодії, а саме: НОМЕР_1 , Банком було надіслано ОТР-пароль: 875820. О 12:05:13 на підтвердження факту ознайомлення з проектом електронного Кредитного договору Позичальником було повідомлено Кредитному спеціалісту Банку надісланий Банком ОТР-пароль, а саме: 875820. Кредитним спеціалістом Банку о 12:05:13 було введено повідомлений Позичальником ОТР-пароль до системи Банку. Після цього Банком було здійснено успішну перевірку відповідності відправленого ОТР-паролю на фінансовий номер мобільного телефону Позичальника з введеним кредитним спеціалістом Банку ОТР-паролем в систему Банку. Датою та часом, що характеризує факт підписання Банком та Позичальником електронного Кредитного договору, є 12 вересня 2022 року о 12:05:44. У цей же час на зазначену Позичальником у Кредитному договорі електронну адресу було відправлено оригінал примірника електронного Кредитного договору.

Колегія суддів вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження укладання Кредитного договору № від 12.09.2022 р. у електронній формі шляхом накладення простого електронного підпису.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020р., Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Оскільки кредитний договір № від 12.09.2022 р. підписаний відповідачем за допомогою простого електронного підпису після отримання ним від банку смс-повідомлення з одноразовим ОТР-паролем, який використаний ним для підтвердження підписання договору, шляхом його повідомлення оператору банку (наведені обставини підтверджено відповідною довідкою банку, та не спресовані Відповідачем), без чого такий договір не був би укладений, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами кредитного договору, і що цей договір, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. При цьому, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору, що спростовує доводи апеляційної скарги відповідача і у цій частині.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини, повно та всебічно дослідив обставини справи, перевірив письмові докази та надав їм належну оцінку, ухваливши законне й обґрунтоване судове рішення.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Також слід враховати положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.) Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 липня 2024 року без змін.

Оскільки рішення суду залишено без змін перерозподіл судових витрат не проводиться, понесеі відповідачем витрати зі сплати судового збору залишаються за ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2025 року.

Головуючий :

Судді: