Справа № 401/143/25
Провадження № 2-о/401/34/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2025 року представник позивача адвокат Бреус Є.В. звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності заявника бабі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВО № 011353, виданого 29 листопада 2000 року державним нотаріусом Світловодської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Медяник О.В. в межах спадкової справи № 633, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за № 2-1496.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно із п. 4 Листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Представник заявника в поданій заяві зазначає зареєстроване місце проживання заявниці ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

З відповіді № 1042924 від 17 січня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання підсудності заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя приймає до уваги таке.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та постановою КМУ від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», якою затверджено порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно із п. 1 Порядку, цей порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно із п. 3 Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Згідно із п. 4 Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно із п. 5 Порядку громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні. У разі коли особа, місце проживання якої задекларовано/зареєстровано, декларує або реєструє нове місце проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання (перебування), заява про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання не подається. При цьому внесення змін до реєстру територіальної громади за попереднім місцем проживання здійснюється на підставі повідомлення органу реєстрації про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи із зазначенням дати зняття з місця проживання.

Згідно із п. 25 Порядку орган реєстрації у день надходження декларації або на наступний робочий день у разі коли декларація надійшла у неробочий час, здійснює декларування місця проживання особи або приймає рішення про відмову у декларуванні місця проживання (далі - рішення про відмову) в установленому законодавством порядку.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи, а також надання відомостей про це без згоди особи у передбачених законом випадках. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

За таких обставин, суддя вважає, що оскільки зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника є адреса: АДРЕСА_2 , відтак справа не підсудна Світловодському міськрайонному суду Кіровоградської області, при цьому фактичне незареєстроване (не задеклароване) місце проживання фізичної особи не має правового значення в контексті положення ст. 316 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, оскільки зареєстрованим місцем проживання заявника є АДРЕСА_2 , вважаю, що цивільна справа підлягає передачі за підсудністю на розгляд до Чигиринського районного суду Черкаської області, якому справа територіально підсудна.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 259-261 ЦПК України, суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення, передати за підсудністю на розгляд до Чигиринського районного суду Черкаської області (вул. Петра Дорошенка, 47, м. Чигирин, Черкаська область, 20900).

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина

20.01.2025