Справа № 713/4283/24
Провадження №2/713/70/25
РІШЕННЯ

іменем України

16.01.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., з участю представника позивачки ОСОБА_1 , з участю представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_3 , звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання до відповідача ОСОБА_4 .

Просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь та утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до закінчення навчання 31.07.2026 року.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

ОСОБА_4 є її батьком. З її матір`ю, ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 15.10.2009 року, на даний час батьки разом не проживають. Від шлюбу є ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час повномасштабного вторгнення рф на територію України, разом з матір`ю виїхали на постійне місце проживання в Нідерланди. На даний час навчається у навчальному закладі Рейн Ейселл, тип навчання курс професійної підготовки, рівень 2, освіта 22591 Медіамакер, стаціонарна форма навчання.

На даний час перебуває на повному утриманні матері, батько матеріальної допомоги не надає, є працездатний, має можливість надавати допомогу на її утримання.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, надав письмовий відзив, в якому зазначив наступне.

Позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 1/10 його заробітку. Матеріали справи не містять доказів того, що його дочка ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, а також те, що він має можливість надавати таку допомогу. Подані ОСОБА_3 документи про навчання є документами іноземного походження та не легалізовані в Україні, на них відсутній апостиль. Між Україною та Королівством Нідерланди відсутні міжнародні договори, які б скасовували легалізацію/апостилювання документів виданих в одній з держав.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, просив стягувати аліменти в розмір 1/10 заробітку ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 є обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 07.05.2006 року.

15.10.2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_8 .

Від шлюбу народилась неповнолітня дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Позивачка ОСОБА_3 . На даний час навчається у навчальному закладі Рейн Ейселл, тип навчання курс професійної підготовки, рівень 2, освіта 22591 Медіамакер, стаціонарна форма навчання, що підтверджується копіями довідок про зарахування до навчального закладу (з нідерландської мови перекладено Бюро перекладів ТОВ «Мова.Експерт»).

На спростування позовних вимог та на підтвердження обставин викладених у відзиві відповідачем надано наступні докази:

Копія довідки Центру надання адміністративних послуг відділене робоче місце село Карапчів Вашківецької міської ради №1512 від 27.12.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не навчається, не працює від 26.11.2020 року.

Копія довідки Карапчівської амбулаторії №04112 з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 перебував на амбулаторному лікуванні в Карапчівській ДЗПСМ з 24.12.2024 року денний стаціонар.

Мотиви суду та застосовані норми права.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду в постанові від21 листопада 2018 року у справі №382/1093/16-ц (провадження №61-12568св18), положеннями статті 201 СК України не передбачено застосування вимог статті 182 для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначене у статті 200 СК України відсилання до норми статті 182 цього Кодексу стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів (частина перша статті 182 СК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення його навчання.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення 23-річного віку не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням, а також за наявності юридичного факту - наявності у батьків можливості надання такої допомоги.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони спору. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

При вирішенні даного спору судом встановлена та підтверджена належними доказами обов`язкова сукупність таких юридичних фактів, як походження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відповідача ОСОБА_4 , досягнення нею 18 років, її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу.

Разом з цим, судом враховано матеріальний стан відповідача ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, стан здоров`я, наявність доходів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 навчається на денному відділенні (за межами країни), офіційно не працевлаштована, потребує матеріальної допомоги, відповідач ОСОБА_4 , як батько зобов`язаний надавати таку допомогу.

На підставі викладених обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 , навчається на денному відділенні, а отже потребує матеріальної допомоги, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої доньки; стан здоров`я й матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме, відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.11.2024 року і на період її навчання, та не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Такий визначений розмір стягнення буде відповідати вимогам справедливості та розумності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

На підставі ст.ст.182, 184, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 275-279, 354, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.11.2024 року і на період її навчання, та не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_4 , судовий збір в сумі 1211 (Одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суддя Іван КИБИЧ