Номер провадження 2-о/754/134/25
Справа № 754/890/25
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2025 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В. В., перевіривши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

У С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як зазначає заявник в своїй заяві, він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва. Однак доказів на підтвердження місця проживання за вказаною адресою заявником до суду не надано.

Крім того, згідно із відомомстей з Реєстру територіальної громади м. Києва, будинок АДРЕСА_1 , відсутній. А в будинку АДРЕСА_4 , значаться зареєстрованими зовсім інші люди.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України Серії НОМЕР_1 .

З положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, при відсутності документів заявниці із зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування в Деснянському районі м. Києва вищевказана заява, є не підсудною Деснянському районному суду міста Києва.

Так, Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 25.07.2023 № 747/0/15-23 "Про зміну територіальї підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області" враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України, передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона підсудна.

Ураховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також ту обставину, що заявникм подано заяву про встановлення факту одинних відносин з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності) судів, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Керуючись статтями 27, 31-32, 260, 316ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - передати за підсудністю на розгляд Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 21.01.2025.

Суддя В. В. Бабко