Справа № 213/1496/24
Провадження № 2/202/656/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Смук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника звернулося до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої просили стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №1/3121926 від 15.06.2017 у розмірі 56769,70 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що 15.06.2017 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №1/3121926, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 84 203,00 грн. Предметом кредитного договору є надання відповідачу грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту - 84203,00 грн.: строк користування 60 місяців, тобто з 15.06.2017 року по 14.06.2022 року, річні проценти - 15 відсотків.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою за кредитним договором.

23.01.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимоги №1-2023. Згідно з Договором ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які виявилися боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1/3121926 від 15.06.2017 року.

Всупереч умов кредитних договорів відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становила 56769,70 грн., а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту 20 376,86 грн.; заборгованість за відсотками 254,71 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 10961,42 грн.; комісія - 1936,67 грн.; сума простроченої комісії - 23240,04 грн.

З метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитними договорами, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Мазуренка В.В.

Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 06 червня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 11 червня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

23.10.2024 року від представника відповідача, документ сформований в системі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якій вказали, що ознайомившись з матеріалами позовної заяви, сторона відповідача не може погодитися з позовними вимогами позивача, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вказали, що постає питання, за який саме період хоче стягнути позивач з відповідача кредитний борг, який він отримав нібито як переуступку прав вимоги. Намагання встановити заборгованість, яка дорівнює 56 769 гривень 70 коп. ні до чого не призвела, оскільки матеріали надані до суду разом з позовною заявою як додатки не містять розрахунків взагалі, а документ який має назву «Розрахунок заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредиту, наданому ОСОБА_1 , кредитний договір №1/3121926 від 15.06.2017 року» не має жодних розрахунків походження вказаних сум у таблицях, а лише мають назву. За таких обставин встановити правильність нарахування не вбачається за можливе, тому такий доказ не можна брати до уваги. Дані твердження сторони відповідача підтверджуються також тими документами які надає сам позивач. Так з копій документів наданих позивачем під назвами Виписка з рахунку встановлено, що відповідач сплатив суму, яка дорівнює 196 647 гривень. Останній платіж у січні місяці 2022 року, саме за місяць до початку збройної агресії РФ проти України. Тоді при не важкому розрахунку можна встановити іншу суму заборгованості по кредиту, а це сума вартості кредиту, дані про яку є у додатках до кредитного договору, яка дорівнює 240 144 гривні 31 коп., від якої потрібно відрахувати фактично сплачену відповідачем суму 196 647 грн., що дорівнює 43 497 гривень 31 коп.

Щодо нарахування комісії як прихованих відсотків, зазначили, що відповідно до п.1.3.2 договору 1/3121926 від 15.06.2017 року Банк визначив сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,3% в місяць від суми кредиту зазначеної в п.1.1 Договору, а це з суми 84 203 грн., тобто ця сума є сталою для комісії, чомусь. Дані вимоги є ні чим іншим як прихованими від споживача відсотками. Фактично Банк вводив в оману споживача, що ним будуть здійснюватися якісь дії на обслуговування кредиту, але не зазначає які саме. Така поведінка Банку є недобросовісною, за якою він повинен щомісячно вносити відповідачеві, крім процентів за користування кредитом, ще й додаткову плату, є несправедливою.

Вважають нарахування комісійних відсотків неправомірним, та не добросовісним тому є всі підстави для суду зобов`язати позивача перерахувати заборгованість без урахування комісійних витрат, які ні чим не підтверджуються.

Щодо досудової вимоги та відступлення права вимоги зазначили, що позивач надає доказ під назвою «досудова вимоги», який повинен підтверджувати намагання позивача вирішити питання у досудовому порядку та повідомлення відповідача про відступлення права вимоги саме йому. На підтвердження надає копію документів та квитанцію про направлення за адресою мешкання відповідача для доказ, що відповідач знав про таке відступлення, але продовжував не виконувати зобов`язання. Відповідач стверджує, що не отримував від нового кредитора будь-яких досудових вимог та повідомлень про відступлення права вимоги і не міг про це знати і відповідно не міг виконати вимоги заявлені у позові відносно нового кредитора. На підтвердження Відповідач надав копію трекінга Укрпошти за вказаним у доказах направлення Відповідачу досудової вимоги, який не є дійсним. При внесенні даних до пошуку відправлення 214, на сайті Укрпошти https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html видає інформацію, що на даний час дані відсутні , тому що не зареєстровані в системі (скрин сторінки як доказ надається). Відповідно у разі відсутності повідомлення Відповідача про зміну сторони кредитора у Відповідача не виникло обов`язку перед позивачем. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 то Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» про визнання недійсним п.1.3.2 кредитного договору повернено заявнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість неодноразово подавав клопотання, документи сформовані в системі «Електронний суд», відповідно до яких просив здійснювати розгляд цивільної справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Вказали, що відповідачкою вже сплачено Банку 196647,00 грн., що майже в два з половиною рази більше ніж отриманий нею кредит. Просили суд в позові відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2017 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (Банк), з однієї сторони, ОСОБА_1 (позичальник/страхувальник), з другої сторони, та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування Життя» (Страховик), від імені та в інтересах якого діє ПАТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Договору доручення № ІІМА-35/2013-1 від 05.07.2013 року на здійснення юридичною особою посередницької в сфері страхування життя в якості страхового агента, з третьої сторони, укладено комплексний договір.

Відповідно до п.1.1 Договору Банк надає позичальнику кредит в сумі 84203,00 грн., строком на 60 місяців, з 15.06.2017 року по 14.06.2022 року (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості (Додаток №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною) як День повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Згідно з п.1.2 Кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя, згідно Договору та Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку www/credit-aqricole/ua.

За користування кредитом позичальник сплачує, процентну винагороду: щомісячно, в розмірі 15% річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором. ( п.1.3.1 Договору).

Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах та Умовах надання, обслуговування та погашення кредиту (Додаток №2 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору) (п. 1.4 Договору) .

Відповідно до п.2.1 Договору з метою обслуговування кредиту Банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості №5099 в Банку.

Згідно з п.5.1 страхова сума 80500,00 грн. Сума страхової премії 3703,00 грн. (п.5.2 Договору).

ПАТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується платіжною інструкцією №18865545-1 від 15.06.2017 року про перерахування ОСОБА_1 80500,00 грн. та платіжною інструкцією №18865545-3 від 15.06.2017 року про сплату страхового внеску в розмірі 3703,00 грн.

23 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 1-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» .

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №1-2023 від 23 січня 2023 року, Реєстр прав вимог №1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами № 1/3121926 від 15.06.2017 року, загальна заборгованість 56769,70 грн.

Як зазначає в своїй позовній заяві позивач відповідач своїх зобов`язань за договорами належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно із розрахунками заборгованості: по кредитному договору № 1/3121926 від 15.06.2017 року станом на дату відступлення складає 56 769,70 грн.; з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 20 376,86 грн.; заборгованість за відсотками 254,71 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 10961,42 грн.; комісія - 1936,67 грн.; сума простроченої комісії - 23240,04 грн. Після отримання прав вимоги до відповідача, позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами, суд ураховує, що відповідно до пункту 6 статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Заперечуючи проти суми заборгованості представник відповідача вказав на те, що розрахунок заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредиту, наданому ОСОБА_1 не має жодних розрахунків походження вказаних сум у таблицях, а лише мають назву та за таких обставин встановити правильність нарахування не вбачається за можливе.

Судом встановлено, що як вбачається із Додатку №1 до Комплексного договору №1/3121926 від 15.06.2017 року загальна вартість кредиту становить 240 144 гривні 31 коп., від якої потрібно відрахувати фактично сплачено відповідачем згідно з виписки по рахунку суму 196 647 грн., отже несплата становить 43 497 гривень 31 коп., а не 56769,70 грн.

За матеріалами справи суд позбавлений можливості перевірити внесення відповідачем грошових коштів на погашення кредитної заборгованості та процентів.

Крім того, позовна заява містить вимогу про стягнення 1936,67 грн. заборгованості за комісією та 23240,00 грн. за простроченою комісією.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до п.1.3.2 Договору банк визначив сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30% в місяць від суми кредиту зазначеної в п.1.1 Договору, тобто з суми 84203,00 грн., та зазначена сума є сталою для комісії.

Згідно ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» на час укладання договору, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України "Про споживче кредитування", адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту терміном шістдесят місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа N 202/5330/19) у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування".

Товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1ст. 11 цього Закону.

Суд звертає увагу, що у договорі не вказано за які саме послуги позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа N 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа N 755/9486/21).

Крім того суд завертає увагу на те, що позивачем долучено до матеріалів справи лист ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» від 10 січня 2024 року, яким направлено та адресу відповідача вимоги про погашення заборгованості, у якій також повідомило про заміну кредитора ТОВ «Мілоан» у зобов`язаннях. Однак кредитний договір №1/3121926 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» не предметом даного позову.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та вимушений позові відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3-й поверх, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст буде складено 20.01.2025 року.

Суддя Л.П. Слюсар