Провадження № 2/638/1821/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі представника Кіріченка Віталія Михайловича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника Кіріченка Віталія Михайловича за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-заяву № б/н від 09.08.2012 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. З моменту підписання відповідачем заяви, між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 46000,00 грн. Також відповідач отримав згідно кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 03/16, тип -Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

Після спливу строку дії першої картки відповідачем, для можливості користування рахунком, додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії 08/16, тип - Універсальна; 2. кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії 11/17, тип Універсальна GOLD; 3. кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії 03/23, тип Універсальна; 4. кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії 05/21, тип Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних.

07.06.2021 клієнт підписав Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі чого отримав додаткову кредитну картку номер - НОМЕР_6 , строк дії 03/25, тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. На момент підписання Заяви заборгованість відповідача становила 41617,65 грн. Починаючи з 07.06.2021 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8% ; Банком нараховано відсотків у розмірі 9737,16 грн.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, проте в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого має перед банком заборгованість, яка станом на станом на 16.10.2024 року становить 50824,84 грн, з яких: 41087,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9737,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.08.2012 у розмірі 50824,84 грн.; судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Судом на адресу місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2024 року. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Враховуючи положення ч. 1,3 ст. 131, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 09.08.2012 року підписав анкету-заяву, б/н. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

Подавши банку анкету-заяву від 09.08.2012 року, ОСОБА_1 приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах Умовах і Правилах, Тарифах. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що вона ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування.

14 червня 2018 року відбулася державна реєстрації та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»).

07 червня 2021 року ОСОБА_1 власноруч на планшеті підписав Паспорт споживчого кредиту, чим ознайомився з умовами кредитування за програмою «Картка Універсальна GOLD», а саме: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума ліміту до 75000,00 грн, строк кредиту 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8% річних, реальна річна процентна ставка 51,76% річних.

Також 07 червня 2021 року ОСОБА_1 власноруч на планшеті підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з наступними умовами кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума ліміту до 75000,00 грн, строк кредиту 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8% річних, реальна річна процентна ставка 51,76% річних.

З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем № б/н від 09.08.2012, ОСОБА_1 були видані кредитні картки: № НОМЕР_1 , строк дії 03/16, тип Універсальна; № 583455, строк дії 08/16, тип - Універсальна; № 302020, строк дії 11/17, тип Універсальна GOLD; № НОМЕР_5 , строк дії 05/21, тип Універсальна GOLD; № 091604, строк дії 03/23, тип Універсальна; № 609419, строк дії 03/25, тип Універсальна GOLD.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки, оформленої на ОСОБА_1 , 09.08.2012 року відповідачу була встановлено кредитний ліміт 300 грн. Після чого кредитний ліміт збільшувався у межах суми 46000 грн, а з 01.05.2023 року кредитний ліміт - 0.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.08.2012 року, станом на 18.07.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» складає 50824,84 грн, з яких: 41087,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9737,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Згідно з положеннями, викладеними в ст. 644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормами ст. 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.

Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі, що розглядається, встановлено, що дійсно ОСОБА_1 отримував кредитні кошти від позивача, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення.

У статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу були видані кредитні картки «Універсальна» та «Універсальна COLD», він регулярно користувався ними, проводив розрахунки, знімав кошти та поповнював картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту він не подавав. Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача у матеріалах справи немає.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту.

Разом з тим, судом встановлено, що на підтвердження нарахування відповідачу процентів за користування кредитними коштами за період з 09.08.2012 року до 07.06.2021 року крім заяви-анкети від 09.08.2012 року, яка не містить умов нарахування та сплати процентів за користування кредитом, позивач додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які відповідачем не підписано.

Проте матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву від 09.08.2012 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів, та у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі та порядку нарахування.

Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.

Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначений висновок узгоджується з висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

З огляду на викладене, суд вважає неправомірним нарахування Банком відсотків за користування кредитними коштами за період з серпня 2012 року до 07.06.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що крім анкети заяви від 09.08.2012 року, яка не містить умов щодо нарахування та сплати процентів, відповідач 07.06.2021 року власноруч на планшеті підписав Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Так відповідно до інформації про типи кредитного продукту вбачається, що процентна ставка складає 40,8 % річних.

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність нарахування Банком відсотків за користування кредитом, починаючи з 07 червня 2021 року, з тих підстав, що відповідач під підпис був ознайомлений з умовами та порядком кредитування за типом кредитного продукту Універсальна Gold.

З наданого Банком розрахунку заборгованості слідує, що загальний залишок заборгованості за кредитом становить 50824,84 грн, з яких: 41087,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9737,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

З дослідженого судом розрахунку заборгованості та виписки по банківському рахунку відповідача вбачається, що на момент визначення позивачем суми боргу (16.10.2024 року), з відповідача за період із серпня 2015 року 06.06.2021 банк безпідставно за рахунок тіла кредиту списував грошові кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом у загальному розмірі 61873,56 грн, що відображено в Графі 4 розрахунку заборгованості, наданому банком. Тобто, загальна сума безпідставно списаних за рахунок тіла кредиту відсотків за період із серпня 2015 року до 06.06.2021, по якому, як вище встановив суд, банк не надав належних доказів щодо підстав та умов нарахування відсотків, складає 61873,56 грн.

З аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, які надані позивачем, вбачається, що Банк самостійно у період часу з серпня 2015 року до 06.06.2021 року збільшував розмір основної заборгованості, а саме - списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту.

Застосування такого алгоритму розрахунку суми боргу призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту.

Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 50824,84 грн.

Разом з тим позивач не надав суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань.

Банк просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 50824,84 грн. При цьому, як встановив суд, Банк безпідставно списав з клієнта в рахунок сплати процентів, які він не мав права нараховувати, грошові кошти у розмірі 61873,56 грн, що перевищує суму, яку просить стягнути Банк. Тобто фактично відповідачем переплачено 11048,72 грн.

Приймаючи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки у період часу з серпня 2015 року до 06.06.2021 року за користування кредитом і їх погашення відбувалося за рахунок тіла кредиту, внаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків, розмір списаних відсотків перевищує заявлений позивачем розмір заборгованості, суд дійшов висновку, що майнові права банку не порушено, тому відсутні підстави для їх захисту судом, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом.

Отже розмір необґрунтовано нарахованих та погашених відсотків перевищує суму обґрунтованого розміру заборгованості відповідачки, у зв`язку з чим вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку, що заборгованість є повністю погашеною відповідачкою, що у даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10, 12-13, 76-81, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі представника Кіріченка Віталія Михайловича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.М. Тимченко